Bent Madsen og det æstetiske - VIA University College
Bent Madsen og det æstetiske - VIA University College
Bent Madsen og det æstetiske - VIA University College
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Æstetikken i socialpædag<strong>og</strong>ikken<br />
– en læsning af <strong>Bent</strong> <strong>Madsen</strong><br />
Af Eddy Thomsen<br />
Hvad skal vi lege<br />
Katten op at stege<br />
Hunden op <strong>og</strong> gynge<br />
Nu kan vi begynde<br />
Manifest <strong>og</strong> legitimitet<br />
(hvad skal <strong>det</strong> gøre godt for – <strong>og</strong> for hvem?)<br />
Mange har hørt om Mozart-effekten: n<strong>og</strong>et med at hans musik har en særlig gavnlig<br />
effekt på stimulering af hjernens aktiviteter. De fleste har en tydelig forståelse for, at<br />
indlæring af for eksempel en række replikker foregår lettere, hvis de sker koordineret<br />
med kropslig bevægelse <strong>og</strong> samspil med andre mennesker. Alle ved, at motion <strong>og</strong><br />
kropslig udfoldelse er godt for helbre<strong>det</strong> <strong>og</strong> for selvvær<strong>det</strong>. De læringsprocesser, der<br />
bliver båret frem af lyst, nysgerrighed <strong>og</strong> selvstændig aktivitet er de mest effektive.<br />
De børn <strong>og</strong> andre mennesker, der fordyber sig i n<strong>og</strong>et, de selv har lod <strong>og</strong> del i, er de<br />
gladeste.<br />
Og sådan kunne man blive ved. Alligevel er <strong>det</strong> som om, at <strong>det</strong> har svært ved at<br />
trænge igennem skallen på mange af de betydende instanser, der har myndighed <strong>og</strong><br />
magt – blandt politikere, visse eksperter, administrative instanser <strong>og</strong> den brede<br />
offentlighed. PISA-undersøgelser <strong>og</strong> politisk spin lægger et slør af ”mod bedre<br />
vidende” på linje med (andre) lov <strong>og</strong> orden initiativer, for eksempel kampen mod<br />
kriminalitet eller narko.<br />
De <strong>æstetiske</strong> læreprocesser, kulturens overleveringer <strong>og</strong> kroppens betydning for<br />
trivsel <strong>og</strong> læring er ikke som sådan betvivlet. Det er blot systematisk underforsynet<br />
med aktiv støtte, økonomisk satsning <strong>og</strong> plads i for eksempel skoleskemaer.<br />
<strong>VIA</strong> har via n<strong>og</strong>le af sine institutioner besluttet at fremme de <strong>æstetiske</strong>, sanselige <strong>og</strong><br />
kreative processer i socialt arbejde, pædag<strong>og</strong>ik <strong>og</strong> undervisning.<br />
UDVIKLINGSDIVISIONEN - <strong>VIA</strong> UNIVERSITY COLLEGE<br />
VIDENCENTER FOR BØRN OG UNGES KULTUR<br />
1<br />
B & U<br />
KULTUR
Diskurser i læring <strong>og</strong> dannelse<br />
(la´vær´<strong>og</strong> bland dig. Det er min oplevelse?)<br />
I vores almene dannelsestradition er <strong>det</strong> en selvfølge, at sportsaktiviteter,<br />
naturoplevelser <strong>og</strong> dyrkelse af kunstarter er absolutte goder i sig selv. Det kræver<br />
ingen videnskabelig begrundelse eller ekspert-bemyndigelse at lave rollespil eller<br />
spille fodbold. Det gør vi for fornøjelsens skyld. Når vi eller vore børn skal begrunde<br />
de <strong>æstetiske</strong> fornøjelser i forbindelse med undervisning eller en arbejdsindsats, så er<br />
henvisningen til den blotte fornøjelse sjældent tilstrækkelig. Der skal mere til. Der<br />
skal påvisning af nytte til: en påvisning af effektivitet i læring eller arbejde; en<br />
påvisning af lettelser i opgaver, der ellers ville blive vanskeliggjort (i for eksempel<br />
kriminalitetsforebyggelse eller integration af etnisk fremmede). Og der skal gerne<br />
<strong>og</strong>så påvises en legitimitet, <strong>det</strong> vil sige en sammenhæng mellem anerkendte<br />
eksperters måder at se verden på <strong>og</strong> de <strong>æstetiske</strong> virkemidler.<br />
En konsensusskaber <strong>og</strong> stildanner: <strong>Bent</strong> <strong>Madsen</strong><br />
(Kl<strong>og</strong>e-Åge?)<br />
Det sidste kan lyde lidt kryptisk, så lad mig prøve at uddybe <strong>og</strong> eksemplificere. <strong>Bent</strong><br />
<strong>Madsen</strong> er en af de allervigtigste teoretikere, forskere <strong>og</strong> skribenter indenfor <strong>det</strong><br />
socialpædag<strong>og</strong>iske miljø, såvel i uddannelser som i <strong>det</strong> professionelle arbejde i<br />
institutioner osv. Han har i mange år ligget fast på læseplaners litteraturlister med<br />
Socialpædag<strong>og</strong>ik <strong>og</strong> samfundsforvandling fra 1993 – optrykt i mange oplag. I 2005 er<br />
han udkommet med en helt ny b<strong>og</strong> i samme emnekreds: Socialpædag<strong>og</strong>ik med<br />
undertitlen integration <strong>og</strong> inklusion i <strong>det</strong> moderne samfund. Denne b<strong>og</strong> vil uden tvivl<br />
opnå en status på linje med den forrige, fordi den giver et godt overblik over<br />
socialpædag<strong>og</strong>ikken i forhold til de teoretiske grundlag, de ”professionelle miljøer”<br />
(outsidergrupper), de sociale <strong>og</strong> politiske strømninger <strong>og</strong> etiske standarder samt<br />
dannelsestraditioner. Hvis man læser denne b<strong>og</strong> med et konstant øje for de<br />
pædag<strong>og</strong>iske emner, som er tydeligt båret af de <strong>æstetiske</strong> <strong>og</strong> aktivitetsfaglige vinkler,<br />
så får man en fornemmelse for et godt bud på sammenhængen mellem den<br />
anerkendte ekspertise <strong>og</strong> æstetikkerne.<br />
Så ser <strong>det</strong> ikke så ringe ud. B<strong>og</strong>en er på ingen måde et festfyrværkeri i <strong>æstetiske</strong><br />
virkemidler, <strong>og</strong> <strong>det</strong> er heller dens ærinde. Men den formidler lidt underforstået, at<br />
måden hvorpå socialpædag<strong>og</strong>ikken bliver grebet an på, er meget vigtig. Et kerne-<br />
eller samlebegreb for nutidens socialpædag<strong>og</strong>ik er ”forhandling” (mod tidligere<br />
”behandling” <strong>og</strong> ”handling”). Med <strong>det</strong>te begreb peges bl.a. på individuelle behov, på<br />
kulturteori, på livsudfoldelse, inklusion <strong>og</strong> rummelighed samt på <strong>æstetiske</strong> værdier.<br />
Alt sammen til forskel fra <strong>og</strong> op imod en række andre, tidligere eller overhalede<br />
diskurser (skema side 53).<br />
UDVIKLINGSDIVISIONEN - <strong>VIA</strong> UNIVERSITY COLLEGE<br />
VIDENCENTER FOR BØRN OG UNGES KULTUR<br />
2<br />
B & U<br />
KULTUR
Senmoderne fragmenteringer med æstetisk prægning<br />
(Fuck you!)<br />
<strong>Madsen</strong> er meget inspireret af Ulrich Bech <strong>og</strong> dennes tanker om risikosamfun<strong>det</strong>. Hér i<br />
forenklet form ser <strong>Madsen</strong>, at risikosamfun<strong>det</strong> har opgivet utopien (om lighed) <strong>og</strong> <strong>det</strong><br />
optimale velfærdssamfund – <strong>det</strong> handler om at rebe sejlene, undgå utryghed <strong>og</strong> om<br />
fordeling af onderne. Vi lever i ”et individualiseret samfund af uselvstændige” (89),<br />
hvilket jo er en modsigelsesfuld tese, der indbyder til en vis selvbevidst, selv-valgt<br />
livsstil trods skærpede standarder <strong>og</strong> normalitetsrammer. Det kalder på <strong>æstetiske</strong><br />
løsninger – <strong>og</strong>så i betydningen: overfladiske, ornamenterede, midlertidige. Vi går ned<br />
med manér – som Titanics kammerorkester i skildringen af <strong>det</strong> store transatlantiske<br />
forlis. Uanset om vi eller n<strong>og</strong>en af os ved eller fortrænger, hvad der egentlig foregår i<br />
denne ”ørken (et liv uden orienteringspunkter)” (101). Med Bauman taler <strong>Madsen</strong> om,<br />
at nutidens mobile eliter lever i flygtige <strong>æstetiske</strong> fællesskaber, i en slags<br />
karnevalsfællesskaber. Overfor disse stræber de immobile (outsiderne eller blot de<br />
knapt så privilegerede) efter tryghed i etisk forpligtende fællesskaber. Og man aner,<br />
at et gammelt mønster gentager sig: At de fattige på den ene <strong>og</strong> den anden måde<br />
efteraber de riges livsformer. I den proces bliver de rige kulturelt <strong>og</strong> økonomisk<br />
forgyldt <strong>og</strong> de fattige til grin. Den herskende bevidsthed er de herskendes bevidsthed.<br />
Det skriver <strong>Madsen</strong> d<strong>og</strong> ikke (men <strong>det</strong> gjorde Marx).<br />
Nye normative diskurser<br />
(I did it my way)<br />
Men på den anden side er <strong>Madsen</strong> i den mindre, lokale skala <strong>og</strong>så meget positivt <strong>og</strong><br />
taktisk imødekommende overfor <strong>det</strong> <strong>æstetiske</strong>. Man kan ikke ustraffet vende ryggen<br />
til <strong>det</strong>, der ”gælder”, selvbevidstheden. <strong>Madsen</strong> genfortæller kampen mellem de rige<br />
<strong>og</strong> de fattige i et an<strong>det</strong> regi, nemlig i ”kampen om livsfortællinger” (113). Ved at<br />
erkende, at selvom der er mange mulige fortællinger om et liv, kan man arbejde på at<br />
bevare kontrollen over egen livsfortælling – eventuelt op imod systemets <strong>og</strong><br />
diagnosernes hjerteløse skitser. Men <strong>det</strong> er en fortælling (et æstetisk produkt!).<br />
<strong>Madsen</strong> fremhæver, at normer i vore dage må <strong>og</strong> skal være refleksive. De gamle<br />
metoder holder ikke længere (Du skal ellers får du tæv eller <strong>og</strong>så får du faderfigurens<br />
manglende anerkendelse). Socialpædag<strong>og</strong>isk må man forholde sig til,<br />
hvordan man har normer. Normer skal i vore dage begrundes, forklares <strong>og</strong> motiveres,<br />
når de ikke er givet på forhånd. Normer er til forhandling. Hvordan n<strong>og</strong>et bliver gjort<br />
mere eller mindre gældende, kommunikeret, besmykket, hyklet, ophøjet… er i dag<br />
<strong>og</strong>så (<strong>og</strong> i stigende grad) et æstetisk emne. Spørg bare spindoktorerne<br />
UDVIKLINGSDIVISIONEN - <strong>VIA</strong> UNIVERSITY COLLEGE<br />
VIDENCENTER FOR BØRN OG UNGES KULTUR<br />
3<br />
B & U<br />
KULTUR
Voksnes diagnostiske diskurser <strong>og</strong> børns anderledes verden<br />
(Buksevand!)<br />
På side 244 kommer <strong>Madsen</strong> ind på de divergerende diskurser mellem voksne <strong>og</strong><br />
børn, når <strong>det</strong> gælder de ”mærkelige” børn. <strong>Madsen</strong> fremhæver med henvisning til<br />
relevant forskning, at børns opfattelse af andre børn – anderledes børn – som<br />
mærkelige, ofte er en bestemmelse, der falder helt udenfor de voksnes diagnoser.<br />
Dermed bliver de mærkelige børn <strong>og</strong>så forfordelt med pædag<strong>og</strong>isk opmærksomhed <strong>og</strong><br />
resurser. At være mærkelig er en æstetisk kategorisering. Den skal <strong>og</strong> bør forstås<br />
som sådan af de voksne, men <strong>det</strong> kniber <strong>det</strong> med, <strong>og</strong> <strong>det</strong> kan medføre, at ”den enes<br />
inklusion medfører den andens eksklusion” (293). Når ”onde roller” (295) for n<strong>og</strong>le<br />
børn <strong>og</strong> unge er bedre end slet ingen roller – dvs. social eksklusion – så er den onde<br />
rolle umiddelbart en etisk, social <strong>og</strong> temmelig bitter, socialpædag<strong>og</strong>isk udfordring. Det<br />
handler jo om at hjælpe med at skabe gode <strong>og</strong> lykkelige mennesker.<br />
Den ”onde rolle” kan imidlertid tages i forkøbet ved at blive mimet, spillet <strong>og</strong> udført<br />
for sjov. Ved at blive leget, forhandlet <strong>og</strong> givet til vekslende personer. Det er en<br />
æstetisk aktivitet, når den onde rolle får spillerum i et rum, der ikke ”gælder for<br />
alvor”. Det er sådan n<strong>og</strong>et, <strong>Madsen</strong> peger på som sædvanligt meget diplomatisk<br />
formuleret, når han omtaler børn <strong>og</strong> unges aktivitetsfællesskaber (289) som n<strong>og</strong>et af<br />
<strong>det</strong> allervigtigste i den socialpædag<strong>og</strong>iske værktøjskasse.<br />
Aktivitetsfællesskaberne beskrives mange steder ved hjælp af begrebet om ”<strong>det</strong><br />
fælles tredje” <strong>og</strong> <strong>Madsen</strong> føjer til, at <strong>det</strong> skaber ordentlige relationer <strong>og</strong> frigørelser ved<br />
at bygge på ”ubeslaglagt potentiale til forandring ved hjælp af kulturel fleksibilitet”<br />
(314). Formuleringen ”ubeslaglagt potentiale” peger i en vis negativ eller underdrejet<br />
forstand på, at der må være rigtigt meget, der så er beslaglagt. Det vil sige: børn <strong>og</strong><br />
unges tid <strong>og</strong> resurser er sat i tidsrammer <strong>og</strong> institutionaliseret. Børnenes fremtid er<br />
belånt til op over skorstenen, måske. Eller børnene går rundt som næsten-zombier,<br />
besatte af fremmede magter? Kritikken er underforstået hos <strong>Madsen</strong>, men han bruger<br />
bille<strong>det</strong> med linedanseren, der med eget talent <strong>og</strong> mod entrerer <strong>og</strong> balancerer på<br />
linen – men som naturligvis kun kan gøre <strong>det</strong> i kraft af <strong>det</strong> solide sikkerhedsnet: de<br />
ordentlige voksne <strong>og</strong> <strong>det</strong> socialpædag<strong>og</strong>iske ”system”.<br />
Som er stort <strong>og</strong> smukt <strong>og</strong> som bliver blankt når <strong>det</strong> bliver brugt<br />
Hvor enhver er fri fordi vi er sammen indeni<br />
(Du er OK!)<br />
Kun de kulturelle <strong>og</strong> <strong>æstetiske</strong> værdier vokser <strong>og</strong> bliver flere, større <strong>og</strong> smukkere ved<br />
brug <strong>og</strong> deling.<br />
UDVIKLINGSDIVISIONEN - <strong>VIA</strong> UNIVERSITY COLLEGE<br />
VIDENCENTER FOR BØRN OG UNGES KULTUR<br />
4<br />
B & U<br />
KULTUR