Alternativ 1 - Udir.no
Alternativ 1 - Udir.no
Alternativ 1 - Udir.no
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Mulighetenes arena for lærer og elever?<br />
Sted: Utdanningsdirektoratet 29.11. 2011<br />
v/ Ragnhild Maukon Bakke, Julie Martine Snipstad og Beate Syr, Gjøvik videregående skole
� Eksempler fra praksisfeltet<br />
� Elevperspektiv<br />
� Lærerperspektiv<br />
� KLASSEROMSVURDERING<br />
� hvordan vurdering kan inkluderes som en del av<br />
undervisningen<br />
� hvordan elevene opplever å arbeide på denne måten<br />
� Hva elevene erfarer at de lærer gjen<strong>no</strong>m å jobbe på<br />
denne måten
� Overordnet strategier<br />
1) klargjøre delingsmål, dele målene<br />
2) gjen<strong>no</strong>mføre aktiviteter som gir info om læring<br />
3) gi framovermeldinger<br />
4) bruke hverandrevurdering og hverandreundervisning<br />
5) elevene er eiere av sin egen læring
� en integrert del av opplæringen<br />
� informasjonskilden vår på:<br />
� Kvaliteten på læringen som finner sted (læringsutbytte)<br />
� Kvaliteten på opplæringen som tilbys<br />
� det som er i fokus i planlegging, undervisning og oppfølging av<br />
elever og lærlinger<br />
� Stilasbygging<br />
� å sjekke ut læringsprosessen underveis og respondere på den fra<br />
time til time/økt til økt<br />
� Utgangskort<br />
� å bidra til at elevene ikke forlater læringsarbeidet før oppgavene er<br />
fullførte
1. Elevene skal forstå hva de skal lære og hva<br />
som forventes av dem (tydelige mål og<br />
kriterier)<br />
2. Elevene skal ha tilbakemeldinger som<br />
forteller dem om kvaliteten på arbeidet<br />
eller prestasjonen<br />
3. Elevene skal få råd om hvordan de kan<br />
forbedre seg<br />
4. Elevene skal være involvert i eget<br />
læringsarbeid ved blant annet å vurdere<br />
eget arbeid og egen faglig utvikling
Eksempel fra naturfag – VG1<br />
• l_prcent_E6ringskart_str_prcent_E5ling_radioaktivitet.pdf<br />
• Mål_Ernæring_helse_2011.docx
1: Gjen<strong>no</strong>mføre læringsaktiviteter som gir informasjon om<br />
læring<br />
Eksempel fra naturfag – VG1<br />
oversikt_Ozonlaget_drivhuseffekt.docx<br />
• Hvordan gripe an oppgaver på ei prøve.<br />
2: Vurderingsskjema med vurderingskriterier<br />
Eksempel fra naturfag – VG1<br />
Vurderingsskjema_stråling_16.12.10.xlsx
HVORDAN GRIPE AN OPPGAVER PÅ EI<br />
PRØVE?<br />
-Vurdering av elevbesvarelser<br />
-Eks. på langsvarsoppgave
� Oppgaver om begreper….<br />
Definér begrepet Økologi
Elevsvar<br />
� <strong>Alternativ</strong> 1: Økologi vil for eksempel være hvordan dyr og planter i et område<br />
lever om hverandre i samme område. Hvem er det som spiser hvem er viktig å få<br />
med her. Eksempel: Haren spiser løvetannen, reven spiser haren og<br />
� gaupa spiser reven.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 2: Økologi er læren om hvordan samspillet og sammenhengene mellom<br />
dyr, mennesker, planter og klima foregår.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 3: Økologi er alle plante- og dyresamfunn i et område, sammen med det<br />
miljøet de lever i.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 4: Økologi er alt som skjer på jorda mellom mennesker, dyr og planter<br />
� <strong>Alternativ</strong> 5: Økologi er læren om samspillet og sammenhengene i naturen
� Spørsmål om å forklare, redegjøre, greie ut om…<br />
1: Hva kan skje dersom en bestand<br />
blir større enn områdets bæreevne?
Elevsvar<br />
� <strong>Alternativ</strong> 1: Hvis bestanden blir større enn områdets bæreevne vil det ikke bli <strong>no</strong>k mat til<br />
alle som lever inne på dette området. Dyra vil rett og slett sulte i hjel.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 2: Konkurranse, avfall, stress, sykdommer og planters produksjon antibeitestoff er<br />
<strong>no</strong>en av faktorene som vil påvirke en bestand hvis den blir større enn områdets bæreevne.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 3: Hvis for eksempel en reinsdyrflokk blir plassert på en øy med gunstig klima, god<br />
mattilgang og uten naturlige fiender, er det sjanse for at reinsdyrbestanden vil øke<br />
betraktelig. Men før eller siden vil det bli så mange reinsdyr at mange tetthetsavhengige<br />
faktorer vil påvirke bestanden, for eksempel som mattilgang, yngleplasser etc.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 4: Områdets bæreevne sier <strong>no</strong>e om hvor mange individer av en art som klarer å<br />
leve i dette området over lang tid. Hvis bestanden er mye større enn områdets bæreevne er<br />
det flere faktorer som kan påvirke dyrene. Konkurranse om mat og plass er de mest vanlige<br />
faktorene for eksempel for reinsdyr. På områder som blir overbeitet, er det fare for at<br />
plantene produserer antibeitestoffer som gjør at dyrene ikke klarer å ta opp like mye næring<br />
fra plantene. Opphopning av avfallsstoffer kan skape problemer i tette bestander, for<br />
eksempel hos mikroorganismer som sopp og bakterier.
� Spørsmål om å forklare, redegjøre, greie ut om…<br />
2: Hvordan kan naturlig utvalg over tid påvirke en<br />
populasjon?
� <strong>Alternativ</strong> 1: Som Darvin sa: Den sterkeste overlever!! De beste dyrene som løper fortest, er<br />
sterkest og som er best tilpasset omgivelsene, vil overleve og føre sine gener med egenskaper<br />
videre til neste generasjon. Dette er naturlig utvalg.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 2: I en skog vil de plantene som er best tilpasset miljøet rundt seg, ha størst sjanse<br />
for å overleve. Hvis det er en åpen skog med mye lystilgang, vil løvtrær og planter som<br />
geiterams og bringebær komme frem. Grana vil bukke under!<br />
� <strong>Alternativ</strong> 3: Alle individer innenfor en art er litt forskjellige da det gjelder genene. Denne<br />
forskjellen gjør at <strong>no</strong>en løper raskere, andre har tykkere pels eller har større ører. Dem som er<br />
best tilpasset miljøet overlever. Disse vil da overføre sine gener til neste generasjon.<br />
� <strong>Alternativ</strong> 4: Naturlig utvalg kan påvirke en populasjon over tid ved at de individene i en<br />
bestand som er best tilpasset omgivelsene overlever. Se på for eksempel haren i Norge<br />
sammenlignet med haren i Sør-Sverige. I Norge er det mer snø enn i Sverige. Dette har gjort<br />
at de individene med hvit vinterpels har klart å kamuflere seg bedre for rovdyrene. De<br />
individene med brun pels er lettere å få øye på i snøen, og blir derfor et lettere bytte. De<br />
harene med hvit vinterpels er de som overlever og som får videreført sine gener. Neste<br />
generasjon vil derfor arve egenskapene til foreldregenerasjonen.
Eksempel på en<br />
langsvarsoppgave<br />
-Testing av høyeste kompetansenivå<br />
- Kritisk refleksjon<br />
- Syntese<br />
- Logisk oppbygning<br />
- Faglig korrekt
Eksempeloppgave…<br />
� Les faktaopplysningene i boksen til<br />
høyre.<br />
� Redegjør så for populasjonsveksten som<br />
beskrives i Australia, Chile og Eurpoa.<br />
Få fram hvilke faktorer som styrer en<br />
slik populasjonsutvikling som vi har sett i<br />
disse tre tilfellene. Bruk følgende<br />
stikkord i forklaringa di:<br />
� Tetthetsavhengige faktorer<br />
� tetthetsuavhengige faktorer<br />
� abiotiske faktorer<br />
� vekstkurve<br />
� økologisk bæreevne<br />
� populasjon<br />
� naturlige fiender (predatorer)<br />
� I 1859 slapp briter ut 20 villkaniner i Geelong,<br />
Victoria. Kaninene spredde seg med en hastighet<br />
på 54 kilometer hvert år! Andre steder spredde<br />
den seg enda raskere, som i Northern Territory,<br />
der den spredde seg opptil 390 km i året.<br />
Flere av Australias særegne dyrearter har<br />
forsvunnet etter kaninene ble innført. Det har vært<br />
flere forsøk for å holde kaninbestanden nede, men<br />
de fleste har mer eller mindre mislykkes. Rev og<br />
katt ble satt ut for å senke bestanden, <strong>no</strong>e som <strong>no</strong>k<br />
burde vært bedre gjen<strong>no</strong>mtenkt – for nå truer<br />
både kanin, katt og rev økosystemet i Australia...<br />
På 1700 tallet ble de første kaninene satt ut i Sør-<br />
Amerika, og i Chile prøvde både jegere og<br />
misjonærer å ”forville” tamkaniner. De mislyktes<br />
flere ganger, men i 1936 fikk kaninen fotfeste i<br />
Chile. Her ble det satt ut 4 kaniner, og de ble til<br />
30 millioner på 17 år!<br />
� I Europa mislyktes de fleste forsøkene på å sette ut<br />
kaniner – klimaet var for tøft og de overlevde ikke<br />
vinteren.
Oppgave 12: (12p) Gjøre rede for ionebinding, kovalent binding og<br />
metallbinding. Gi eksempler på hver bindingstype.<br />
Kjemisk binding handler om hvordan atomene bindes sammen til forbindelser. Det skjer ved at elektroner i<br />
det ytterste skallet (valenselektroner) blir delt mellom to eller flere atomer, eller ved at elektroner blir tatt<br />
opp eller avgitt. Derfor er det viktig å vite hvor mange elektroner et atom har i det ytterste skallet<br />
(valenselektroner), og hovedgruppenummeret angir dette for de fleste atomene.<br />
� Oktettregelen<br />
I et atom er elektronene negative, og atomkjernen er positiv, og like ladninger frastøtes og ulik ladning<br />
tiltrekkes, på samme måten som magneter. I et atom er det derfor tiltrekning mellom elektronene og<br />
kjernen, og frastøting internt mellom elektronene. Det viser seg at den gunstigste måten å ordne dette<br />
samspillet mellom frastøting og tiltrekning på er åtte elektroner i det ytterste skallet. Vi sier at vi har en<br />
stabil forbindelse, og alle grunnstoffene unntatt edelgassene prøver å oppnå dette. Atomene i<br />
edelgassene er stabile fordi de har åtte elektroner i det ytterste skallet sitt. Andre atomer reagerer ofte<br />
slik at de får åtte elektroner i det ytterste skallet. Det gir oss stabile forbindelser, og det gir oss en viktig<br />
regel: Når atomene danner molekyler eller saltkrystaller, får hvert atom åtte elektroner i sitt ytterste<br />
elektronskall. Denne setningen kaller vi oktettregelen (okto betyr åtte). Atomene kan oppfylle<br />
oktettregelen på to måter: Atomene som mangler ett eller <strong>no</strong>en få elektroner for å få det ytterste skallet<br />
fullt, kan slå seg sammen og dele elektroner med hverandre. Bindingen som deler to elektroner, et<br />
elektronpar, kalles en elektronparbinding eller kovalent binding. Og vi får molekyler. Et atom med<br />
mange elektroner i det ytterste skallet kan ta elektroner fra atomer med få elektroner ytterst. Atomer med<br />
få elektroner ytterst har lett for å avgi disse elektronene. Da dannes det atomer med ladning, som vi<br />
kaller ioner, og bindingen mellom ionene kaller vi en ionebinding. Og vi får saltkrystaller.<br />
� Ionebinding<br />
Natrium og fluor, to grunnstoffer som lett reagerer med hverandre, egner seg godt til å illustrere denne<br />
bindingstypen. Natrium har atomnummer 11. Na-atomet inneholder altså elleve elektroner fordelt som vist<br />
på figur 3.1. Natrium har ett elektron i det ytterste skallet. Derfor står natrium i hovedgruppe 1. Naatomet<br />
vil avgi et elektron og står tilbake med åtte elektroner i det som nå blir det ytterste skallet. Atomer<br />
med ett, to eller tre valenselektroner kvitter seg altså med alle elektronene i det ytterste skallet, slik at det<br />
nest ytterste blir det ytterste. Na-atomet er blitt et Na+-ion. Fluor har atomnummer 9, og F-atomet<br />
inneholder ni elektroner. Det har sju elektroner i det ytterste skallet (F står i hovedgruppe 7). Fluor vil ta<br />
opp ett elektron og får da åtte elektroner ytterst, det vil si den samme strukturen som neon. F-atomet er<br />
blitt et F–-ion. Disse to prosessene må skje samtidig, for ingen atomer gir fra seg elektroner uten at det er<br />
andre atomer som vil ta imot elektronene. Vi tenker oss at elektronet blir overført fra Na-atomet til Fatomet.<br />
Vi får da et Na+-ion og et F–-ion. Na+-ionene og F–-ionene er motsatt ladd og vil derfor<br />
tiltrekke hverandre. Disse kreftene mellom pluss og minus kalles elektrostatiske krefter, og det er disse<br />
kreftene som utgjør ionebindingen. Ionene bygges sammen i et helt bestemt mønster, et krystallgitter. I vårt<br />
eksempel er hvert ion omgitt av seks ioner med motsatt ladning. Ioner av andre atomer kan være plassert i<br />
andre mønstre, eller krystaller, som vi sier, på samme måte som snøkrystallene har forskjellige mønstre. En<br />
kjemisk formel skal inneholde de kjemiske tegnene til de grunnstoffene som er med. Videre skal forholdet<br />
mellom antall atomer komme fram ved hjelp av indekser. I forbindelsen mellom Na og F er forholdet<br />
mellom antall Na+-ion antall F–-ion en til en. Det er fordi det er bare ett elektron som blir overført. Siden<br />
natrium bare har ett elektron i det ytterste skallet, gir det bare fra seg ett, og siden fluor bare mangler<br />
ett, tar det bare opp ett. Antall Na+-ion : antall F–-ion = 1 : 1. Stoffet får formelen NaF (egentlig Na1F1,<br />
men 1-tallene sløyfes). Regel: Det stoffet som står lengst til venstre i periodesystemet, skal stå først i<br />
formelen. Når vi har ionebinding, har vi ikke molekyler, men krystallgitter, og derfor har vi ingen<br />
avgrenset enhet. Derfor bruker vi «minstedelen» og sier at NaF er en formelenhet av stoffer.<br />
Ioneforbindelser oppstår når metaller avgir elektroner til ikke-metaller. Vanligvis dannes ioneforbindelser<br />
når et grunnstoff lengst til venstre i periodesystemet forbinder seg med et grunnstoff til høyre i systemet (vi<br />
ser bort fra edelgassene i hovedgruppe 8).<br />
� Kovalent binding (Elektronparbinding)<br />
Det finnes et stoff som har formelen ClF (begge har sju valenselektroner), og her er det ingen av atomene som<br />
vil gi fra seg elektroner.<br />
Deling av elektroner<br />
Stoffet hydrogengass, H 2, består av grunnstoffet hydrogen (H). H-atomet har ett elektron og mangler ett for å<br />
få edelgass-struktur. Det andre H-atomet har også 1 valenselektrone, og mangler også ett på å ha edelgassstruktur.<br />
Siden ingen vil gi fra seg elektroner, antar vi at de to H-atomene deler elektroner slik at begge får<br />
følelsen av at de har fylt opp det ytterste skallet. Vi kan tenke oss at de ytterste skallene går over i<br />
hverandre. Det er enklere å tegne kovalente bindinger ved hjelp av Lewis-struktur. En binding oppstår når vi<br />
kan pare et enslig elektron fra et atom med et enslig elektron fra et annet atom: Vanligvis markerer vi en<br />
elektronparbinding med en strek. Streken står for to elektroner (et elektronpar) som blir brukt felles av to<br />
atomer. En elektronparbinding oppstår mellom to atomer som deler ett elektronpar. Bindingen kalles også<br />
kovalent binding, for forstavelsen ko- betyr «sammen». En slik binding innebærer altså at atomene har<br />
elektronene sammen, slik at de danner en oktett ved fellesbruk av et elektronpar. Når atomer binder seg til<br />
hverandre med elektronparbindinger, får vi helt nye enheter som vi kaller molekyler. Formelen forteller hvilke<br />
og hvor mange grunnstoffatomer molekylet består av. Formelen CH 4 forteller at stoffet består av molekyler<br />
som er laget av fire H-atomer og ett C-atom.<br />
� Polar binding (polar kovalent binding)<br />
Vi har til nå sett på to ytterpunkter når det gjelder kjemiske bindinger: ionebinding med fullstendig avgivelse<br />
og opptak av elektron(er), og elektronparbinding med fullstendig lik deling av elektroner. Mellom disse<br />
ytterpunktene kommer polar binding. Den innebærer en delvis overføring av elektroner fra den svakeste<br />
elektronkjernen til den sterkeste. Bindingen blir inngått mellom forskjellige atomer med med en viss, men ikke<br />
for stor forskjell i elektronegativitet. Elektronegativitet er atomets evne til å tiltrekke seg elektroner.<br />
Figur 3.15 viser at hydrogenatomet og kloratomet ikke deler elektronene helt likt. Elektronene blir trukket mer<br />
over mot kloratomet fordi klor er har høyere elektronegativitet enn hydrogen. Dermed får kloratemet<br />
overskudd av negativ ladning og blir negativ pol i molekylet. Vi ser at hydrogenkloridmolekylet har to poler,<br />
vi sier at molekylet er en dipol. Vann, H 2O, er et annet og svært interessant eksempel på en dipol. Polariteten<br />
oppstår dels fordi det er forskjell mellom hydrogenatomets og oksygenatomets elektronegativitet, dels fordi<br />
molekylet er vinklet. Polariteten hos vannmolekylet er avgjørende for mange av vannets egenskaper, blant<br />
annet den enestående evnen til å løse ioneforbindelser.<br />
� Metallbinding<br />
I alle metallene er valenselektronene løst bundet til atomet. Når slike atomer kommer sammen, vil<br />
valenselektronene løsne helt. I stedet for å holde seg til sitt eget atom, danner de en elektronsky som blir felles<br />
for alle atomene omkring. Denne skyen har negativ ladning (den består jo bare av elektroner), mens atomene,<br />
som nå er blitt positive ioner, sitter igjen med et overskudd av positiv ladning (de har jo mistet elektroner til<br />
denne "felles-skyen"). Dermed oppstår en tiltrekningskraft mellom elektronskyen og ionene. Dette binder det<br />
hele sammen og kalles metallbinding. Metallbinding skiller seg fra ionebinding ved at det ikke er ionene som<br />
tiltrekker hverandre. I metallbindingen er jo alle ionene positive. Det er elektronskyen som klemmer<br />
metallionene mot hverandre så langt det er mulig i forhold til ionenes størrelse og innbyrdes bevegelse.<br />
Ionebindingen danner krystaller som kan knuses. Slik er det vanligvis ikke med metaller. De knuser ikke. Ionene<br />
glir i stedet over til andre posisjoner. Metaller kan derfor smis. Det vil si at de kan formes gjen<strong>no</strong>m hamring<br />
og press, lettest ved oppvarming. På grunn av de løse, felles elektronene i metallbindingen er metallene også<br />
gode strømledere. De løse elektronene hindrer dessuten alt lys i å trenge inn i stoffet, derfor får metallene en<br />
særpreget, blank overflate som kalles metallglans.
Eksempler fra naturfag og geografi – VG1<br />
• Power point presentasjon – kompetansemål i geografi<br />
• læringslogg_julie.docx<br />
• Læringslogg_ragnhild.docx<br />
• Eksempel_underveisvurdering_Stian.docx
Eksempel fra geografi – VG1<br />
• Hverandrevurderingogegenvurdering.docx<br />
• Detstoreraet-Andrea&Julie.pub<br />
• Elveavsetninger.docx<br />
• Julie.docx<br />
• Ragnhild _.docx
”Lærere som inviterer elever inn i en<br />
interessant og utfordrende prosess, har<br />
større sjanse for å vekke indre<br />
motivasjon (dybdelæring).<br />
Vurderingsformer som fokuserer på<br />
fremtidig læring er et<br />
motivasjonsfremmende redskap.”
At the end of the day, all<br />
that matters<br />
educationally is selfassessment.<br />
(…)<br />
In terms of a specific<br />
agenda for assessment<br />
and learning, <strong>no</strong>thing has<br />
a higher place than<br />
ensuring the development<br />
of students' abilities to<br />
self assess.<br />
(David Boud 1998)