Avverkning i svart pist - SCA
Avverkning i svart pist - SCA
Avverkning i svart pist - SCA
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
EN TIDNING FRÅN <strong>SCA</strong> SKOG » NR 3 2011<br />
<strong>Avverkning</strong> i <strong>svart</strong> <strong>pist</strong><br />
Pris och lönsamhet inte samma sak<br />
Pajala har medvind<br />
Vinn en tavla<br />
1
Ledaren<br />
Balans idag – välstånd<br />
i morgon<br />
Sveriges välstånd bygger till stor del på<br />
exportinkomster från skogen, mycket tack<br />
vare kloka människor som i början på<br />
1900-talet satte stopp den tidens kortsiktiga<br />
skogsbruk. <strong>Avverkning</strong> av de grövsta<br />
träden, utan återväxtåtgärder, gav då dålig<br />
återväxt och avverkningarna var större än<br />
tillväxten.<br />
Hög tillväxt av skogar med god kvalitet,<br />
är helt avgörande för utvecklingen av<br />
den svenska skogsnäringen. Tillväxt skapar<br />
handlingsutrymme, vare sig det gäller<br />
utveckling av industrin, avsättning av<br />
skog för naturvård eller ökad kolbindning.<br />
Skogsbrukets möjligheter idag, i morgon<br />
och om 100 år avgörs av hur vi skogsägare<br />
idag hanterar den skogsmark som vi brukar,<br />
hur vi anlägger ny skog efter avverkning,<br />
hur vi röjer och gallrar och kanske också<br />
gödslar.<br />
Jag vet att de flesta skogsbrukare vill<br />
ge kommande brukare ett bra utgångsläge<br />
både när det gäller skogen som klimat-<br />
2<br />
InnehåLL<br />
Patrik vill göra branschen<br />
mindre macho .............................. 3<br />
Notiser .......................................... 4<br />
Norrmän jobbar i <strong>svart</strong> <strong>pist</strong> ........... 5<br />
Ortvikens pappersbruk<br />
investerar för ljusare framtid ......... 8<br />
Fostrande plantering .................... 9<br />
Lägre virkespriser men<br />
hög lönsamhet ............................ 10<br />
Fototävling .................................. 12<br />
Anrik spetsteknik<br />
och stort hjärta ........................... 15<br />
Älvnära skog i goda händer ........ 16<br />
Nu leker livet i Pajala .................. 18<br />
Skogsköpet blev<br />
Johnys lyckokast ........................ 20<br />
OmslagsfOtO: BO mellerstedt<br />
smart råvarukälla och som plats för biologisk<br />
mångfald. Ingen vet dock vilka åsikter<br />
och behov som gäller om 100 år. Jag hoppas<br />
ändå att man i framtiden kommer att<br />
betrakta våra beslut som välgrundade utifrån<br />
den kunskap och de perspektiv vi har<br />
idag.<br />
Själv har jag svårt att se det välgrundade<br />
i hur den svenska älgstammen hittills har<br />
förvaltats. Tillväxtförlusterna till följd av<br />
betesskador krymper hela skogsnäringens<br />
handlingsutrymme. Sveriges Lantbruksuniversitet<br />
har visat att även mindre betesskador<br />
orsakar tillväxtförluster och att hårt<br />
bete kan sänka tillväxten med 70 procent.<br />
Ovanpå detta kommer de kvalitetsförluster<br />
som toppskottsbetning medför.<br />
Förhoppningsvis kan framtida skogshistoriker<br />
peka på den nya älgförvaltning som<br />
nu växer fram, och säga: ”Där vände det”.<br />
För första gången står alla markägarkategorier,<br />
från privata och statliga skogsbolag till<br />
skogsägareföreningar, bakom en gemensam<br />
<strong>SCA</strong>s dialog med renskötseln<br />
en förebild ................................... 21<br />
Notiser ........................................ 22<br />
Gammalt möbelhantverk<br />
får nytt liv .................................... 23<br />
En oas i skogen .......................... 26<br />
Skogsägare på långdistans ........ 28<br />
Aktiv skogsägare på distans<br />
– så lyckas du ............................. 30<br />
Minimässa med mersmak .......... 31<br />
Nya virkesköpare ........................ 31<br />
Vinn en tavla ............................... 32<br />
Mats Sandgren<br />
VD <strong>SCA</strong> SKOG<br />
linje som syftar till lägre skadenivåer och<br />
balans mellan älgstammens storlek och tillgången<br />
till foder. Det känns nästan historiskt.<br />
I den frågan ligger nu bollen hos Naturvårdsverket<br />
som ska dra upp riktlinjer och<br />
direktiv för hur älgförvaltningen ska gå till.<br />
Jag hoppas att de tänker på kommande<br />
generationer och att balans mellan älg och<br />
skog idag ger välstånd i morgon.<br />
DIN SKOG<br />
Upplaga: 35 500<br />
adress: <strong>SCA</strong> Skog AB, 851 88 Sundsvall<br />
Tel: 060-19 30 00 Fax: 060-19 31 75<br />
hemsida: www.scaskog.com<br />
ansvarig utgivare:<br />
Rolf Edström tel 060-19 31 19<br />
rolf.edstrom@sca.com<br />
redaktör:<br />
Rolf Edström<br />
Produktion: KarMin kommunikation, Sundsvall<br />
Tryck/repro: Sörmlands Grafiska<br />
Tryckt på <strong>SCA</strong>s GraphoCote 80 g.<br />
Omslag Lumipress Art 150 g.<br />
Tidningen distribueras gratis till personer<br />
som äger skog i något av de fyra nordligaste<br />
länen. Om du inte får tidningen idag, men<br />
vill ha den i fortsättningen, går det bra att<br />
meddela detta per brev eller telefon.<br />
Du kan också skicka e-post till:<br />
kerstin.olofsson@sca.com
Skogsporträttet<br />
Trots att drygt 30 procent av Sveriges skogsägare<br />
är kvinnor har många skogsdagar och<br />
mässor en maskulin framtoning. Dessutom<br />
framställs männen ofta som norm i skogstidningar.<br />
Det menar doktoranden Patrik Häggqvist<br />
som studerat kulturen kring de privata<br />
skogsägarna i Sverige.<br />
– Visst har det blivit en förändring över tid,<br />
men det går långsamt, säger han.<br />
Hur har du gjort studierna?<br />
– Jag har bland annat varit på mässor och skogsdagar och<br />
studerat både skogsägarna och utställarna. Dessutom har<br />
jag gjort en mediestudie och haft ett stort datamaterial som<br />
underlag.<br />
Vad kom du fram till?<br />
– Att det till stor del är en maskulin bransch. På skogs -<br />
dagarna är de flesta experterna män – det är de som förklarar<br />
hur man planterar, röjer och sköter sin skog. Även på mässor<br />
är de flesta utställarna män och de framträder ofta på ett<br />
ganska macho sätt. Det tycker jag är lite problematiskt med<br />
tanke på att 30 procent av skogsägarna är kvinnor.<br />
På vilket sätt är det macho?<br />
– På skogsdagar kan man höra män som berättar hur de varit<br />
ute med motorsågen och fällt träd på fullständigt livsfarliga<br />
sätt. Det blir ofta uppskattat bland åhörarna och de som<br />
berättar betraktas som skickliga och ganska fräna.<br />
På mässorna handlar en hel del om fysisk styrka. Det är<br />
män som klättrar upp på stubbar och ska hugga av dem så<br />
Patrik vill<br />
göra branschen<br />
mindre macho<br />
fort som möjligt och det är jättestora motorsågar.<br />
Studien visade också att det oftast är män som går<br />
fram och pratar med utställarna, medan kvinnorna<br />
står i gången och håller i påsarna. Jag vet att många<br />
mässansvariga jobbar med frågan nu, men det går<br />
inte så fort framåt.<br />
Hur lyfts kvinnor och män fram i de<br />
skogliga medierna?<br />
– Det skrivs mycket om män, helt enkelt för att<br />
världen ser ut så. Som reporter kan du inte ändra på det, men<br />
du kan tänka på hur du skriver om kvinnor och i vilka sammanhang.<br />
Ofta vill man välmenande lyfta fram kvinnor, men<br />
man gör det på ett sätt som visar att ”det här är annorlunda”<br />
och befäster att mannen är normen. Jämför med att man<br />
ofta säger ”fotboll” och ”damfotboll”. På samma sätt finns<br />
det ”skogsägare” och ”kvinnliga skogsägare”.<br />
Hur kan man göra skogsbranschen mindre macho?<br />
– Mycket handlar om sunt förnuft, men man behöver stanna<br />
upp och tänka ett varv till på hur man till exempel kommunicerar<br />
med skogsägarna. Jag tror att det kommer att ändras,<br />
men det kommer inte att ske automatiskt eftersom hela<br />
näringen är manlig.<br />
Vad skulle man vinna med en sådan förändring?<br />
– Framför allt tror jag att man skulle framtidssäkra branschen.<br />
Förmodligen skulle olyckorna minska, tillverkare och<br />
försäljare bredda sin marknad. Dessutom ökar kraven på<br />
jämställdhet från samhällets sida.<br />
Kerstin OlOfssOn<br />
fOtO: UlriKa lindgren<br />
Skogsporträttet<br />
Namn: Patrik Häggqvist.<br />
Ålder: 32 år.<br />
Bor: Umeå och Öjebyn.<br />
Familj: Sambon Ulrika, flatcoated retrievern Sixten.<br />
Gör: Doktorand vid Umeå universitet. Skriver avhandling<br />
om kulturen kring Sveriges privata skogsägare.<br />
3
TaLLTIckan – får hjälp att klara det långa loppet<br />
I tallskogar som aldrig påverkats av skogsbruket är tallticka, Phellinus<br />
pini, en vanligt förekommande art. Denna nedbrytande svamp kommer<br />
ofta in i trädet via en avbruten gren eller en fällskada.<br />
Talltickan bryter sedan ner veden och orsakar kärnröta som gör att trädet<br />
när det är 300-500 år gammalt är helt ihåligt och har s k ”mulmved” eller<br />
rötved som många insekter föredrar. Ett annat viktigt resultat av talltickans<br />
påverkan är att en sådan tall ofta går av och orsakar en s k skorstensstubbe<br />
(en högstubbe som är helt ihålig) som ofta är slagugglans val av boplats.<br />
Talltickans samspel med andra arter är komplicerat och väldigt utdraget<br />
i tiden. Faktum är att i stort sett alla de tallar som idag skulle ha varit<br />
300 år gamla eller äldre, avverkades med yxa och såg under 1800-talet.<br />
Vinnare i Västerbotten<br />
Grankåda mot liggsår<br />
Företaget Repolar Oy har tagit fram en sårsalva tillverkad av grankåda.<br />
Salvan heter Abilar och finns sedan en tid tillbaka att köpa på apotek.<br />
Abilar är godkänt av medicinalstyrelsen i Finland, och är både medicinskt<br />
och mikrobiologiskt testad. Man har även kunnat säkerställa genom<br />
mutagentest att salvan inte förorsakar några skador på DNA. Förutom<br />
att hjälpa mot olika sår och förhårdnader så har den en hämmande effekt<br />
på svårbehandlade mångresistenta bakteriers tillväxt som exempelvis<br />
(MRSA) och (VRE).<br />
4<br />
De tre vinnarna från tävlingen i tidningen I Tryggt sällskap<br />
som före sommaren gavs ut i Västerbotten blev:<br />
1. Isborr Ulla Isaksson, Burträsk<br />
2. Yxa Lars Johansson, Umeå<br />
3. Termos Börje Lindgren, Ö-vik<br />
Priserna skickas per post<br />
under oktober.<br />
De var ju stora och grova redan då. I dagens skogslandskap är det således<br />
stor brist på riktigt gamla tallar och talltickan blir allt ovanligare.<br />
<strong>SCA</strong> prövar nu därför att införa, eller inokulera, tallticka i friska<br />
tallar som växer i områden som företaget av naturvårdsskäl undantar<br />
från skogsbruk. Syftet med detta är att långsiktigt skapa ihåliga tallar.<br />
Insatserna görs i samarbete med Mittuniversitetet.<br />
Tomas Rydkvist, miljöspecialist vid <strong>SCA</strong> Skog berättar hur det går<br />
till:<br />
– Vi samlar in ett stort antal borrkärnor från tallar och låter Mittuniversitetet<br />
ordna i lab så att svampen, tallticka, växer in i små bitar<br />
av borrkärnan. Det tar ungefär fyra-fem veckor. Sedan tar vi dessa små<br />
borrkärnor, som då ligger på agarplattor helt omsluten av svamphyfer,<br />
går ut i ett lämpligt område och borrar i en tall. Sedan tar vi ut en borrkärna<br />
ur tallen, stoppar in en liten bit av den svampförsedda borrkärnan<br />
i borrhålet, fyller hålet med den nyss urborrade kärnan och försluter<br />
hålet med en träplugg så att inte oönskade svampar eller insekter kan<br />
ta sig in i borrhålet.<br />
Oklart stöd för färre<br />
blåbär i skogarna<br />
I både varvningskampanjer och annonsmaterial hävdar Naturskyddsföreningen<br />
att blåbären minskar på grund av det ”intensiva skogsbruk” som<br />
bedrivs i våra skogar. De menar också att dagens storskaliga skogsbruk<br />
gör det svårt för blåbärsriset att återhämta sig. Detta är något som Hans<br />
Örjan Nohrstedt, prefekt på mark och miljö på Sveriges Lantbruksuniversitet,<br />
reagerat starkt på. Han menar att detta är en slutsats som Naturskyddsföreningen<br />
dragit själv som saknar vetenskaplig och dokumenterad grund.<br />
– Det finns inget tydligt stöd i någon relevant vetenskaplig litteratur som<br />
kan styrka Naturskyddsföreningens påståenden, skriver HansÖrjan på sin<br />
blogg.<br />
– Att de sedan använder dessa argument i värvnings och annonskampanjer<br />
är bara vilseledande och missvisande menar han. Läs mer på:<br />
hansorjan.blogspot.se<br />
JOaKim WitteK<br />
fOtO: Per-anders sJöqUist
Har du skog som växer i en<br />
kraftig sluttning? Tror du att det<br />
är för brant för att det ska gå att<br />
avverka?<br />
Fråga i så fall <strong>SCA</strong>s norska<br />
specialister. De avverkar skog i<br />
de mest oländiga områden och<br />
gör det dessutom på ett sätt<br />
som är skonsamt för naturen.<br />
På många platser bjuder det norrländska<br />
skogslandskapet på riktigt brant<br />
terräng. Det gäller inte minst längs älvdalarna.<br />
Även om marken mer eller<br />
mindre står på högkant kan den vara<br />
väldigt produktiv och hysa lång och<br />
grov skog.<br />
– Det kan vara över 300 m 3 per hektar<br />
och det blir ofta mycket timmer, säger<br />
Ann Österström, produktionsledare vid<br />
<strong>SCA</strong> Skogs förvaltning i Medelpad.<br />
Vana vid branter<br />
Att det växer bra skog i branta områden<br />
är ingen nyhet, men tidigare har<br />
man haft problem att avverka den utan<br />
att orsaka stora skador i naturen. Det<br />
har också varit svårt att få arbetet så<br />
pass effektivt att avverkningen blir lönsam.<br />
Men de norska specialisterna kan<br />
alltså tekniken.<br />
– Hemma i Norge är man tvungen<br />
att lära sig att köra i sådan här terräng<br />
om man ska få några jobb. Vi har ju<br />
så mycket branter, säger Morten Skåle,<br />
Norrmän jobbar<br />
i <strong>svart</strong> <strong>pist</strong><br />
delägare i företaget Sørli Skog som nu<br />
jobbar på heltid åt <strong>SCA</strong>.<br />
Noggrann planering<br />
De norska specialisterna menar att<br />
planeringen är A och O för en lyckad<br />
avverkning.<br />
– Vi går igenom varje trakt noggrant<br />
och bestämmer hur vi ska köra<br />
för att utnyttja terrängen på bästa sätt<br />
och bygga så lite vägar som möjligt. Vi<br />
planerar också hur vi ska lägga virket<br />
för att skotaren ska nå det på enklast<br />
sätt och maskinerna inte ska komma i<br />
vägen för varandra, förklarar Morten.<br />
Det är alltid svårt att förstå hur mycket det lutar när man<br />
ser en backe på bild. Den här lutningen var tillräcklig för<br />
att det skulle kittla i magen vid en provtur i skotaren. Men<br />
norrmännen betraktar avverkningen som relativt enkel.<br />
De använder helt vanliga skördare<br />
och skotare, anpassade för slutavverkning.<br />
Dessutom jobbar laget en hel del<br />
med motorsåg för att fälla svåråtkomliga<br />
träd. Träden fälls i riktning mot<br />
områden där skördaren kan ta sig fram<br />
och sedan får skördaren sträcka in kranen<br />
och hämta dem. På så sätt når man<br />
en trädlängd extra.<br />
Vägar av ris<br />
I maskinparken finns också en 30-tons<br />
grävare som används för vägbyggen.<br />
För även om norrmännen bygger så<br />
få vägar som möjligt – både av ekono<br />
b5
– Nettot brukar bli en positiv överraskning när norrmännen<br />
avverkar skog i brant terräng, säger Börje Albertsson,<br />
<strong>SCA</strong>s virkesköpare i Liden.<br />
6<br />
miska skäl och av miljöskäl – så måste<br />
de ändå bygga en del. De försöker alltid<br />
att göra det så skonsamt det går<br />
och inte orsaka stora sår i marken.<br />
– Vi använder det material som finns<br />
på plats och på granavverkningar kan vi<br />
bygga en del vägar med riset. På vintern<br />
bygger vi också vägar av snö ibland. En<br />
del branta trakter är faktiskt enklare att<br />
avverka vintertid, säger Morten.<br />
Naturhänsyn är precis lika viktig<br />
som vid vanlig avverkning och även<br />
här ligger norrmännen i framkant.<br />
Dessutom poängterar de vikten av att<br />
ta hänsyn till estetiken vid avverkning<br />
i brant terräng. Eftersom hygget ”står<br />
på högkant” syns det ju väldigt bra och<br />
det gäller att tänka till lite extra.<br />
– Jag gillar att jobba i branta trakter, men<br />
visst har det hänt att jag har fått jazzfot, säger<br />
Morten Skåle, en av de norska specialisterna.<br />
”Hemma i Norge är man tvungen att lära sig<br />
att köra i sådan här terräng om man ska få<br />
några jobb. Vi har ju så mycket branter.”<br />
MorTen SkåLe
Om du åker riksväg 86 längs Indalsälvens<br />
dalgång kan du se resultatet av norrmännens<br />
arbete. Den här avverkningen<br />
gjordes för några år sedan och vägarna<br />
kan bara anas lite svagt.<br />
Vad räknas då som brant terräng? Man<br />
brukar räkna det från cirka 30 procents<br />
lutning, men norrmännen har sin<br />
egen definition:<br />
– Jag brukar säga att när man inte<br />
kan svänga när man vill, då börjar det<br />
bli brant, förklarar Morten.<br />
Men det är inte bara själva lutningen<br />
som spelar in för hur komplicerad<br />
avverkningen blir. Om det är mycket<br />
sten eller berg i dagen blir avverkningen<br />
svårare, eftersom maskinernas band<br />
har svårt att få grepp. Visst finns det<br />
trakter där även norrmännen går bet,<br />
men det kan de i så fall bedöma på förhand.<br />
Jobbar i <strong>svart</strong> <strong>pist</strong><br />
När Din skog kommer på besök är de<br />
på en trakt vid Liden, några mil nordväst<br />
om Sundsvall. För en oinvigd ser<br />
det väldigt brant ut, men de betraktar<br />
avverkningen som relativt lätt.<br />
– Det lutar ungefär 30-35 procent<br />
och är inte särskilt stenigt. Här avverkar<br />
vi helt utan att bygga vägar eller<br />
köra på skrå. Vi kör helt enkelt i raka<br />
stråk upp för sluttningen och backar<br />
sedan ner igen, förklarar Morten.<br />
Den tekniken fungerar inte i brantare<br />
områden. De brukar ofta avverka<br />
trakter med ca 45 procents lutning, vilket<br />
innebär att det stiger 45 centimeter<br />
för varje längdmeter. Tänk dig en <strong>svart</strong><br />
slalom<strong>pist</strong> så får du känslan.<br />
– Det fungerar även att avverka i<br />
lutningar uppemot 60 procent, men där<br />
går gränsen. Och det kan bara vara så<br />
stark lutning under kortare sträckor,<br />
säger Morten.<br />
Han föredrar faktiskt de lutande<br />
områdena, framför avverkningar på<br />
jämnare mark.<br />
– Det är roligare eftersom det är en<br />
större utmaning, men visst kan det kännas<br />
i magen om jag inte har kört i brant<br />
terräng på ett tag. Det har hänt att jag<br />
har fått jazzfot, säger Morten och visar<br />
hur foten kan skaka.<br />
Privata marker<br />
I dagsläget anlitar <strong>SCA</strong> fyra norska<br />
avverkningslag. De jobbar åt Medelpads<br />
och Jämtlands förvaltningar och<br />
samtliga lag är underentreprenörer<br />
till SB Skog och specialister på avverkning<br />
i brant terräng. De jobbar inte bara<br />
på <strong>SCA</strong>s egna marker, utan avverkar<br />
– Norrmännen är väldigt duktiga på<br />
att utnyttja terrängen, berömmer Ann<br />
Österström, produktionsledare vid <strong>SCA</strong>.<br />
Genom att använda de naturliga hyllor<br />
som finns behöver de inte göra så<br />
mycket vägar.<br />
även virke som <strong>SCA</strong> köper av privata<br />
skogsägare. Kontraktet skrivs<br />
med <strong>SCA</strong> och sedan gör norrmännen<br />
avverkningen.<br />
– Om du har skog som växer brant<br />
till och undrar om den går att ta ned kan<br />
du kontakta oss – det finns ofta större<br />
möjligheter än de flesta tror. Det är alltid<br />
lika roligt att hjälpa skogsägare att<br />
få betalt för skog som de trott var omöjlig<br />
att avverka, säger Börje Albertsson,<br />
virkesköpare för <strong>SCA</strong> i Liden.<br />
De norska specialisterna åker alltid<br />
ut och tittar på trakten och lämnar en<br />
offert som skogsägaren kan ta ställning<br />
till. I offerten anges avverkningskostnaden,<br />
men däremot kan de inte säga<br />
exakt hur mycket virke de kommer att<br />
kunna ta ut.<br />
– Man kan inte räkna med att få<br />
lika bra netto som vid en vanlig avverkning,<br />
men ofta blir slutsumman en positiv<br />
överraskning, säger Börje Albertsson.<br />
Kerstin OlOfssOn<br />
fOtO: Olle melKerhed<br />
7
Ortvikens pappersbruk<br />
investerar för ljusare framtid<br />
<strong>SCA</strong> investerar 350 miljoner kronor i Ortvikens pappersbruk<br />
i Sundsvall. Genom investeringen ökar brukets<br />
kapacitet att tillverka förbättrade tidningspapper<br />
av ljusare kvaliteter. Dessutom stärker <strong>SCA</strong> sin profil<br />
som föregångare på miljöområdet.<br />
Granfiber från mellersta<br />
Norrland är världens<br />
bästa råvara, menar<br />
Kristina Enander.<br />
8<br />
Investeringen innebär att Ortvikens<br />
pappersmaskin PM5 byggs om för att<br />
kunna producera papper av högre kva-<br />
litet. Kapaciteten att tillverka högljus<br />
massa ökar. Dessutom ska man investera<br />
i Ortvikens vattenreningsanläggning.<br />
– Vi gör den här investeringen för<br />
att bli mer flexibla i vår produktmix så<br />
att vi bättre kan möta kundernas önskemål<br />
om mer ljusa produkter, säger<br />
Kristina Enander, platschef på <strong>SCA</strong><br />
Ortviken.<br />
Investeringsprojektet har fått namnet<br />
Bright Future.<br />
fOtO: Per-anders sJöqUist??<br />
– Namnet syftar på att vi kan tillverka<br />
ljusare och mera lönsamt papper,<br />
men också att investeringen innebär<br />
en ljusare framtid för Ortviken, säger<br />
Katarina Kolar, produktionschef i pappersbruket<br />
på Ortviken.<br />
Bättre utnyttja vedråvaran<br />
Ortviken använder endast färsk, frisk<br />
vedfiber av gran som råvara. Det ger<br />
ett starkare och ljusare papper än returfiber.<br />
– Med de här investeringarna kan<br />
vi bättre utnyttja vår råvara, säger Kristina<br />
Enander. Granfiber från mellersta<br />
Norrland är världens bästa råvara<br />
för tryckpapper baserat på mekanisk<br />
massa. Vi kan också dra bättre nytta<br />
av de investeringar vi gjort i ny teknik<br />
för mekanisk massaproduktion.<br />
Investeringen stärker också <strong>SCA</strong>s<br />
profil som föregångare på miljöområdet.<br />
<strong>SCA</strong> var tidigt ute med att erbjuda<br />
helt klorfria produkter och var även<br />
en av världens första papperstillverkare<br />
som kunde erbjuda stora volymer FSCcertifierat<br />
tryckpapper. På senare år har<br />
användningen av förnybar biomassa för<br />
energiproduktion lett till att produkter<br />
från <strong>SCA</strong> Ortviken har ett unikt lågt<br />
kolspår.
Fostrande plantering<br />
– Bra och snabbt, sammanfattar Elvira<br />
Edman Högling hur planteringen ska<br />
gå till. Vi är på ett hygge utanför<br />
Harads under två dagar när hon söker<br />
efter nya planteringskompisar då de<br />
förra blev kortvariga.<br />
Det är fjärde säsongen i skogen med<br />
inkomst för 18-åriga Elvira. Plantering ser<br />
hon som ett jobb med bonuseffekten grundträning<br />
för skidskytte där hon satsar mot<br />
juniorlandslaget. Tillsammans med morfar<br />
Edmund Högling som, efter 50 år i skogen,<br />
fortfarande ser fram emot fler säsonger där<br />
han organiserar och ser till att det finns plantor<br />
för Elvira och hennes gelikar.<br />
Efter ett yrkesliv som skogsfaktor hos<br />
<strong>SCA</strong> är Edmund idag pensionerad, men skogen<br />
är som han kallar det en yrkesskada som man<br />
varken vill eller kan bli av med utan att förlora<br />
livskvalitet. En åsikt som verkar gå i arv<br />
till Elvira som ofta har följt med till skogen<br />
och gärna nyttjar morfar som mentor.<br />
Resultatinriktat<br />
Med målmedveten blick och det mentala<br />
fokuset inställt, är arbetet för Elvira inte olikt<br />
en tävlingsdag. Ett jobb ska göras och det ska<br />
göras ordentligt och effektivt. Gör hon det<br />
dessutom snabbt ökar vinsten.<br />
Kanske var det just arbetskompisarnas<br />
brist på mental förberedelse för det tunga<br />
jobbet som gjorde att Elvira snart var ensam<br />
med plantorna. Att insekterna kom tidigt, att<br />
det var en del ris och bök ute på hygget och<br />
att det dessutom var varmt bidrog nog en del<br />
det också.<br />
Tuff insikt<br />
Att ha fixat sommarjobb åt kompisarna var<br />
mer ansvarsfullt än Elvira trott. Det förstod<br />
hon när de slutade.<br />
– Jaha, Elvira. Då har du jobb resten av<br />
sommaren, sa Edmund som beställt plantor<br />
som skulle räcka 3 veckor för 3 personer.<br />
Visserligen var alla inte levererade än, men<br />
jobbet var ju antaget.<br />
Vad som först kändes som en mardröm<br />
och en definitivt försvunnen semester, vände<br />
Elvira strax till en lärdom. Snabbt växte hon<br />
upp till ansvarstagande entreprenör, ringde<br />
runt och intervjuade nya kompanjoner. Det blev<br />
erfarna plantörer den här gången, införstådda<br />
med uppgiften efter tidigare planteringar.<br />
Kedjeeffekt<br />
Konsekvensen av att två tredjedelar av arbetsstyrkan<br />
hoppar av kan lätt bli omfattande.<br />
Förutom att den decimerade arbetsstyrkan får<br />
det mycket jobbigare blir det också en ekonomisk<br />
och tidsmässig kostnad för Edmund<br />
då plantorna inte går åt lika fort och måste<br />
vattnas under en längre tid. Är det dessutom<br />
långt till plantorna och vattningen, tar de<br />
extra transporterna sin del av tid och förtjänst.<br />
Mer motgångar<br />
Strax innan byte av område drog en tromb<br />
genom trakten med följd att de flesta skogsbilvägar<br />
fick mängder av vindfällen över sig.<br />
Att få fram plantorna till det avslutande,<br />
svårtillgängliga området var omöjligt. Nu<br />
hade Edmund och Elvira en situation där de<br />
hade kunnat avbeställa plantorna med förlorad<br />
inkomst som följd. Något som Elvira<br />
och hennes nya arbetskompisar inte gillade,<br />
så Edmund tog nästa alternativ. Han kontaktade<br />
<strong>SCA</strong> som var den kund de planterade åt<br />
och bad om nytt område. Något som visade<br />
sig vara möjligt då det var rätt proveniens på<br />
resterande plantor. Ännu ett problem var löst<br />
och planteringsuppdraget kunde slutföras.<br />
anniKa Berggren<br />
fOtO: håKan hJOrt<br />
9
Lönsamheten för privata skogsägare<br />
är lika hög i dag som den var i slutet av<br />
1950-talet. Det visar ett examensjobb<br />
som gjorts vid SLU i Umeå.<br />
10<br />
– Flera tidigare studier har pekat på<br />
att virkespriserna har sjunkit över tiden,<br />
med det har inte varit någon reflektion<br />
kring att skatteregler och annat också<br />
har förändrats. Om man tar hänsyn<br />
till det så blir bilden delvis en annan,<br />
säger Marcus Pettersson som har gjort<br />
studien.<br />
Lägre virkespriser<br />
men hög lönsamhet<br />
I examensarbetet studeras hur privata skogsägares<br />
nettoinkomst har utvecklats från 1952<br />
till 2008. Utvecklingen har följts både för självverksamma<br />
skogsägare som enbart lever av<br />
skogen och skogsägare som har inkomst från<br />
en annan tjänst.<br />
Virkespriserna (före skatt och avgifter och<br />
med inflationen inräknad) har sjunkit under<br />
tidsperioden, men studien visar att den faktiska<br />
nettoinkomsten inte följer samma kurva.<br />
Ändrad beskattning, minskade drivningskostnader<br />
och nya möjligheter att göra avdrag<br />
har hållit uppe lönsamheten, främst för de<br />
skogsägare som inte är självverksamma och<br />
främst från 90-talet och framåt. Däremot har<br />
nettoinkomsterna från skogen inte hängt med<br />
den kraftiga reallöneutvecklingen.<br />
Förvånande resultat<br />
Siffrorna i studien kan nog förvåna många.<br />
Det är en vanlig föreställning att lönsamheten<br />
vid virkesförsäljning var mycket högre under<br />
60-, 70- och 80-talet än vad den är i dag, men<br />
i själva verket var den lägre. Det var en peak<br />
under oljekrisen 1973, men inte heller då kom<br />
lönsamheten upp i dagens siffror.<br />
Jämför man med början av 50-talet är lönsamheten<br />
emellertid betydligt lägre i dag. Och de<br />
nivåer som nåddes då kan nog skogsägarna bara<br />
drömma om. Det var Koreakriget som orsakade<br />
en exceptionell högkonjunktur inom skogsindustrin,<br />
vilket ledde till kraftigt höjda virkespriser.<br />
Något liknande har vi aldrig upplevt igen.<br />
Gynnade av räntefördelning<br />
1994 gjordes den största skatteförändringen<br />
som gynnat de skogsägare som inte är självverksamma.<br />
– Då fick de möjlighet att räntefördela<br />
och bara betala kapitalskatt på 30 procent för<br />
skogsinkomsterna. Tidigare hade de fått betala<br />
höga marginalskatter, så förändringen gav en<br />
klart ökad lönsamhet, säger Marcus Pettersson.<br />
Att skogsvårdsavgiften togs bort under<br />
1992 hade också en större betydelse för skogsnettot<br />
än vad många tror.<br />
Den enorma rationaliseringen i storskogsbruket<br />
har också bidragit till att ge de icke<br />
självverksamma skogsägarna ett bra netto,<br />
eftersom avverkningskostnaderna sjunkit<br />
dramatiskt. År 1955 hann en skogsarbetare<br />
med att hugga och forsla ut 1,5 m 3 virke till<br />
väg under ett dagsverke. 2005 var motsvarande<br />
siffra 58,5 m 3 f, tack vare den maskinella<br />
utvecklingen. Produktiviteten har alltså ökat ca<br />
39 gånger på 50 år!<br />
För kategorin självverksamma har den<br />
ekonomiska utvecklingen varit klart sämre än<br />
för de övriga.<br />
– Det beror främst på att skattenivån har<br />
legat ungefär på samma nivå för dem hela<br />
tiden. Dessutom har rationaliseringen inom<br />
storskogs bruket gjort att skogsägarna inte<br />
tjänar så mycket på att avverka själv, säger<br />
Marcus Pettersson.<br />
Lönerna har dragit ifrån<br />
Att många tror att virkesintäkterna var högre<br />
förr tror Marcus Pettersson beror på att reallöneutvecklingen<br />
har varit så pass bra.<br />
För de självverksamma skogsägarna har<br />
ju nettoinkomsterna haft en negativ utveckling<br />
och jämför man till exempel med löneutvecklingen<br />
för en industriarbetare så har de halkat<br />
efter rejält. De som har inkomst från en annan<br />
tjänst och fick betala höga marginalskatter<br />
under 60-, 70- och 80-talet borde tycka att virkespriserna<br />
har stått sig bättre. Men även för<br />
dem står skogsinkomsterna för en mindre andel<br />
av den totala inkomsten nu för tiden, eftersom<br />
reallöneutvecklingen har varit så bra.<br />
Kerstin OlOfssOn
Marcus Pettersson har studerat hur skogsägarnas nettoinkomster har förändrats över tid.<br />
Och resultatet förvånar nog många…<br />
diagrammet visar nettoinkomsterna<br />
(Sek/m 3 fpb) efter skatt, med år<br />
1952 som bas, nb.<br />
Konjunkturskiftningar och skatteförändringar<br />
har påverkat nettoinkomsterna.<br />
Här är några exempel:<br />
• Under 1950talet orsakade Koreakriget en<br />
extrem högkonjunktur inom skogsindustrin,<br />
vilket ledde till kraftigt höjda virkespriser.<br />
• Virkespriserna mattades under 60talet, men<br />
steg kraftigt igen under den första oljekrisen<br />
1973.<br />
• Recessionerna i svensk ekonomi under<br />
åren 1977 och 1981 återspeglar sig också i<br />
virkespriserna.<br />
• 1994 får skogsägare som även har annan<br />
inkomst möjlighet att räntefördela, vilket ger<br />
ett väsentligt högre netto. Efter slutet av<br />
1950talet är år 1995 det år som inbringat<br />
den största reala nettoinkomsten.<br />
Nb Index 100=1952<br />
100,0<br />
90,0<br />
80,0<br />
70,0<br />
60,0<br />
50,0<br />
40,0<br />
30,0<br />
20,0<br />
10,0<br />
•<br />
Virkespriserna har fallit efter mitten på<br />
1990talet, p g a ändrad balans på marknaden.<br />
Under början av 1990talet rådde ett<br />
underskott på trävaror i Västeuropa, men<br />
sedan ökade produktionen i snabbare takt än<br />
förbrukningen, vilket efter 1995 har lett till ett<br />
överskott på trävaror i Europa.<br />
kategori 1 En självverksam skogsägare som<br />
enbart lever av skogen.<br />
kategori 2 En skogsägare som har en ”medelinkomst”<br />
från en annan tjänst.<br />
kategori 3 En skogsägare om har en ”högre”<br />
inkomst från en annan tjänst.<br />
Fotnot: De komplicerade skatteförhållandena m m<br />
gör att man inte bör jämföra de olika ägarkategorierna<br />
med varandra, utan jämföra utvecklingen över tid inom<br />
samma kategori.<br />
Att utvecklingen har varit sämre för självverksamma<br />
skogsägare beror på att skatteutvecklingen inte varit<br />
lika gynnsam samt att det blivit mindre lönsamt för en<br />
privat skogsägare att utföra avverkningen själv.<br />
kategori 1<br />
kategori 2<br />
kategori 3<br />
0,0<br />
1952 1955 1958 1961 1964 1967 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 1994 1997 2000 2003 2006<br />
ÅR<br />
fOtO: KJell PetterssOn<br />
ny bok<br />
om virkesmätning<br />
Nu har boken Mitt emellan virkesintressen<br />
av Ronny Pettersson kommit<br />
ut. Boken ingår i serien Skogs och<br />
Lantbrukshistoriska meddelanden och<br />
handlar om virkesmätningens historia.<br />
Den tar upp allt från den första mätningsföreningens<br />
tillkomst 1892 till dess<br />
ombildning till opartiska organ, över den<br />
senare framväxten av en ny ordning för<br />
att upprätthålla regler för mätning samt<br />
de omfattande förändringar som skedde.<br />
Verket tar även upp genombrott i modern<br />
tid för nya metoder och ny teknik som ett<br />
resultat av ett omfattande utvecklingsarbete.<br />
Boken kan beställas per epost:<br />
stefan.eurenius@ksla.se eller telefon<br />
0854 54 77 21 för 350 kr + porto 75 kr.<br />
Forskare kan beställa friexemplar.<br />
nytt preparat minskar<br />
röjningsbehovet<br />
Leena Hamberg på finska skogsforskningsinstitutet<br />
håller just nu på att utreda<br />
om det går att använda rötsvampen<br />
purpurskinn för att tillverka ett biologiskt<br />
preparat mot stubb och rotskott<br />
från lövsly. Tanken är att preparatet ska<br />
appliceras på de färska stubbarna efter<br />
röjning för att på så vis förhindra att ett<br />
nytt träd växer upp med flera stammar.<br />
Cirka 80 provytor i Hindhår och Borgå<br />
ingår i forskningen. Försöken i Hindhår<br />
har pågått sedan 2009 och började<br />
inventeras i maj. Vid inventeringen mäter<br />
man stubbarnas diameter och eventuella<br />
stubbskott.<br />
– Förhoppningsvis ska forskningen ge<br />
ett positivt resultat, men det kommer nog<br />
ta flera år innan vi har en färdig produkt<br />
ute på marknaden, säger Leena Hamberg.<br />
11
Din Skogs läsekrets är full av<br />
duktiga fotografer. Bidragen till<br />
vår fototävling har präglats av<br />
sommarstämning, naturkänsla<br />
och en hel del humor. Vinnare<br />
av en Magellan GPS är 14-årige<br />
Robert Sjöström från Fagervik.<br />
Tack vare den knivskarpa kon-<br />
kurrensen delar vi även ut<br />
hederspriser i form av en jägar-<br />
stekpanna till Ulla-Brith Rönn-<br />
bäck, Jenny Lindgren, Kajsa<br />
Pettersson och Nils Lövgren.<br />
Njut av det axplock av<br />
bidrag som vi visar<br />
på de följande<br />
sidorna!<br />
12<br />
1<br />
pris<br />
Foto: Ulla Britt Rönnbäck, Boden<br />
Fototävlingen<br />
Foto: Robert Sjöström, Fagervik<br />
pris<br />
Heders-<br />
Foto: Jenny Lindgren, Umeå
avgjord<br />
Foto: Kajsa Pettersson, Bursträsk<br />
Foto: Ann Nylin, Sundbyberg<br />
Foto: Carina Örnberg, Lycksele<br />
pris<br />
Heders-<br />
Foto: Seth Holmvall, Råneå<br />
Foto: Nils Lövgren, Lycksele<br />
Foto: Ann Mari Frank, Malå<br />
b<br />
13
Foto: Karl Gunnar Engström, Hörneå<br />
Foto: Bernth Berglund,<br />
Sundsvall<br />
Foto: Tor Larsson, Tärnaby<br />
14<br />
Foto: Lina Eriksson, Umeå<br />
Foto: Daniel Mannelqvist, Latiksberg<br />
Foto: Pernilla Sirviö, Hedenäset
anrik spetsteknik och<br />
Dagens mästersmeder kämpar i global konkurrens.<br />
Järnbruket anlades i Olofsfors 1762<br />
när tillgången till skogsråvara längre<br />
söderut sinade. Då järnbruken krävde<br />
enorma volymer träkol flyttades bruken<br />
norrut och järnmalmen skeppades<br />
samma väg för att bearbetas. I Olofsfors<br />
blev den största produkten så småningom<br />
kätting, som till stor del användes<br />
i flottning och skogsbruk. Steget till<br />
band för skogsmaskiner var sedan inte<br />
långt. Produkterna innehåller dock långt<br />
mer kunnande än man kan tro vid en<br />
anblick.<br />
Minimerad markpåverkan<br />
– Det vi säljer är egentligen en funktion<br />
– minimerad markpåverkan, förklarar<br />
Göran Nyberg som är försäljningsansvarig<br />
för banden.<br />
– Vi ligger i frontlinjen på detta<br />
område. Skogsmark är armerad av rötter<br />
och det gäller att maskinens marktryck<br />
är så lågt att mattan av jord och<br />
rötter håller. Tillsammans med fors-<br />
kare vid SLU arbetar vi med att ta fram<br />
rekommendationer för högsta marktryck<br />
på olika typer av skogsmark, fortsätter<br />
han.<br />
Olofsfors säljer band till alla världsdelar<br />
och deras varumärke Eco Trac är<br />
på många marknader synonymt med<br />
band som reducerar skogsmaskinernas<br />
markpåverkan.<br />
Femte generationen<br />
När man nästa år firar 250 år är det<br />
den femte generationen av samma<br />
ägarfamilj som sitter vid rodret.<br />
– Vi och våra ägare tror starkt på<br />
att behovet av träfiber i världen kommer<br />
att öka. Det är en av anledningarna<br />
till att vi nu investerar kraftigt i både<br />
produktion och lager, berättar Niklas<br />
Swanemar, VD för Olofsfors AB.<br />
Rosa band<br />
Kombinationen av lång erfarenhet och<br />
stark framtidstro kompletteras av ett<br />
stort hjärta<br />
Irene Petterssons idé om rosa band till förmån för<br />
cancerforskningen blev verklighet.<br />
Med 250 års erfarenhet och fokus på modern och rationell<br />
tillverkning kan Olofsfors AB i Nordmaling stå emot konkurrenter<br />
i lågprisländer. Företaget är världsledande på band<br />
till skogsmaskiner. En helt unik produkt är de rosa band<br />
som företaget tog fram för att stötta cancerforskningen.<br />
stort hjärta. Under förra året lanserade<br />
Irene Pettersson på företagets logistikavdelning<br />
idén om att man skulle kunna<br />
lackera ett par Eco Track-band rosa.<br />
Banden skulle sedan auktioneras ut till<br />
högstbjudande och pengarna skänkas<br />
till cancerforskning. Många svenskar<br />
stöder genom kampanjen Rosa Bandet<br />
cancerforskning, men Olofsfors rosa<br />
band blev dyrare än den vanliga versionen,<br />
och mycket tyngre.<br />
– Vi ville både skänka pengar och<br />
belysa vikten av medicinsk forskning,<br />
berättar Göran Nyberg.<br />
Den som lade högsta budet i auktionen<br />
blev till sist Magnus Bergman,<br />
teknisk chef vid <strong>SCA</strong> Skog.<br />
– Olofsfors gav en utmaning till<br />
skogsbruket och vi hakade på. Idén<br />
med rosa band till skogsmaskiner var<br />
jättebra och de extrapengar som vi fick<br />
lägga upp går till ett bra syfte, säger<br />
Magnus Bergman.<br />
15
16<br />
Älvnära skog<br />
När Olof Stenhammar, grundare av OMXbörsen<br />
och kampanjgeneral för Stockholms-<br />
OS, letade efter en lämplig skogsfastighet föll<br />
valet på Åbordsön i Ångermanälvens mynning.<br />
För att sköta de drygt 800 hektar skog som<br />
finns på ön anlitade han <strong>SCA</strong> Skog.<br />
Det blåser snålt när vår båt kommit ut<br />
från den skyddande stenpiren i Mörtsal,<br />
strax nedanför Högakustenbrons södra<br />
landfäste. Tvärs över älven skymtar den<br />
nya bryggan på Åbordsön dit vi är på<br />
väg, gränsande till ängar som röjts från<br />
sly och en nyanlagd sandstrand som<br />
lyser vit mot det mörka vattnet.<br />
I GODA HäNDER<br />
I början av förra seklet blomstrade<br />
Åbordsön. Här fanns såväl sågverk<br />
som tegelbruk. Tvåhundra personer var<br />
bosatta på ön som då hade skola, ångbåtsbrygga,<br />
herrgård, varv, jordbruk och<br />
bostäder.<br />
Under trettiotalets finansiella turbulens<br />
tvingades emellertid allt att slå<br />
igen, vilket fick till följd att ön snabbt<br />
avfolkades.<br />
Nu är det tomt och öde längs<br />
stränderna på Åbordsön, med undantag<br />
för enstaka sommarstugor. Från<br />
båten skymtar vi de plötsliga utglesningar<br />
i skogen som berättar var som-<br />
margästerna håller hus. Och den större<br />
nyröjda yta som markerar var öns nya<br />
ägare har slagit sig ner.<br />
Framtidssatsning<br />
När vi närmar oss bryggan ser vi hur en<br />
lerig fyrhjuling lösgör sig från en rödmålad<br />
byggnad med vita knutar en bit<br />
upp mot skogskanten och snabbt kör<br />
ner mot stranden.<br />
Bakom styret sitter Olof Stenhammar.<br />
Han är på tillfälligt besök för att<br />
se till att byggnationer, markarbeten<br />
och röjning går framåt som planerat.<br />
Det var när han härom året letade
efter en lämplig skogsfastighet som han såg<br />
en annons om att Åbordsön var till salu.<br />
Tillsammans med sin son besökte<br />
han ön. De vandrade runt i skogen, såg<br />
en säl i vattnet och slogs av hur vackert<br />
det var längs älven.<br />
– Visserligen var skogen eftersatt<br />
och huset på fastigheten nergången,<br />
men det var bra jaktmarker, utsikten<br />
är fantastisk och skogen har framtiden<br />
för sig, förklarar han beslutet att köpa<br />
Åbordsön.<br />
Passande bostad<br />
Ända sedan köpet var klart har aktiviteterna<br />
avlöst varandra på ön. Förutom<br />
brygga och sandstrand har vägar åtgärdats,<br />
en brunn borrats, ängar befriats<br />
från sly och en allé av lönnar planterats.<br />
Och den hundra år gamla kaptensvillan,<br />
där en sjökapten vid förra sekelskiftet<br />
slog sig ner och startade varvet på<br />
Åbordsön, har renoverats från grunden.<br />
Bara originalstommen finns kvar, resten<br />
är utbytt, inramat av en rejält tilltagen<br />
glasveranda. Bredvid finns gäststugor<br />
och förråd.<br />
– Kaptensvillan passar bra, eftersom<br />
jag själv är kapten i flottans reserv,<br />
konstaterar husets nya ägare.<br />
Från börsen till naturen<br />
Olof Stenhammar lärde sig till börsmäklare<br />
under några år i USA. Han blev med<br />
tiden tämligen lyckosam och väl hemma<br />
i Sverige igen startade han Optionsmäklarna<br />
som blev Sveriges första marknadsplats<br />
för aktieoptioner.<br />
Företaget växte till sig och blev till<br />
OMX som bland annat drev Stockholmsbörsen<br />
som senare blev uppköpt<br />
av amerikanska Nasdaq.<br />
Olof Stenhammar, som själv är<br />
mycket idrottsintresserad, ledde också<br />
kampanjen som skulle ge Stockholm<br />
OS 2004. Dock utan att nå ända fram.<br />
Det blev i stället Aten som fick spelen.<br />
År 2007 var han även ordförande i Åres<br />
alpina VM-organisation.<br />
Numera har han lämnat styrelserummen<br />
bakom sig, med undantag för<br />
ordförandeposten i investmentbolaget<br />
Ratos och Sjöräddningssällskapet där<br />
han är vice ordförande.<br />
I stället lägger den 70-årige Olof<br />
Stenhammar mycket tid på att utveckla<br />
Siggesta Gård på Värmdö.<br />
– Där har vi skapat ett upplevelsecenter<br />
med djur, natur, golf och restaurang,<br />
förklarar han.<br />
Bondson<br />
Och nu finns alltså även Åbordsön i<br />
Ådalen med på listan över hans engagemang.<br />
Sitt intresse för skog förklarar<br />
han med uppväxten som bondson på en<br />
gård Östergötland.<br />
När ekonomiska felsatsningar på<br />
70-talet gjorde att gården gled familjen<br />
ur händerna bestämde han sig för att,<br />
om han någon gång skulle få råd, se till<br />
att få fast mark under fötterna igen.<br />
Och det får man väl säga att han<br />
lyckats med.<br />
Långsiktig skogsvård<br />
För att den drygt 800 hektar stora<br />
skogsfastigheten på Åbordsön ska tas<br />
om hand på bästa sätt har Olof Stenhammar<br />
tecknat ett förvaltningsavtal<br />
med <strong>SCA</strong> Skog.<br />
– Vi har tillsammans gått igenom<br />
det skogliga beståndet på Åbordsön och<br />
diskuterat vilka åtgärder som behöver<br />
göras, säger Ingemar Thulin på <strong>SCA</strong><br />
Skog i Kramfors. Vårt ansvar är framför<br />
allt den långsiktiga skogsvården, men vi<br />
hjälper till även med annat som behöver<br />
åtgärdas.<br />
Mest bråttom har det varit med<br />
återplanteringen efter tidigare avverkningar.<br />
Redan under fjolåret sattes<br />
därför 105 000 plant. Det finns också<br />
ett stort röjningsbehov, med vissa områden<br />
av ungskog där det är riktigt akut.<br />
Däremot är det inte aktuellt med<br />
någon gallring. Inte heller är någon slutavverkning<br />
planerad inom överskådlig<br />
framtid. Skogen ska skötas och växa till<br />
sig för kommande generationer.<br />
Naturbarn<br />
Från byggbestyren vid kaptensvillan ger<br />
vi oss ut på en smal skogväg som slingrar<br />
sig över den fem kilometer långa ön.<br />
Över grantopparna ser vi trafiken på<br />
Högakustenbron, längre bort avtecknar<br />
sig världsarvets taggiga siluett.<br />
”Visserligen var skogen eftersatt och huset<br />
på fastigheten nergången, men det var bra<br />
jaktmarker, utsikten är fantastisk och skogen<br />
har framtiden för sig.”<br />
Fakta PLUS Förvaltning<br />
+<br />
– Här växer det bra, konstaterar<br />
Olof Stenhammar belåtet och ser sig<br />
omkring i ungskogen där nybyggda<br />
jakttorn bidar sin tid inför höstjakten.<br />
Och hustru Inger instämmer:<br />
– Vi är naturbarn så det här passar<br />
oss. Bättre än Rivieran.<br />
mats Wigardt<br />
fOtO: ingemar thUlin<br />
PLUS Förvaltning är ett erbjudande<br />
där <strong>SCA</strong> och skogsägaren gemensamt<br />
utformar en plan för skogsfastigheten.<br />
Skogsägaren avgör<br />
själv hur mycket eller hur lite han<br />
eller hon vill ha hjälp med.<br />
Erbjudandet kompletteras sedan<br />
med tjänster utifrån skogsägarens<br />
behov, till exempel en skogsbruksplan,<br />
myndighetskontakter,<br />
skogsbruk eller FSCcertifiering.<br />
17
18<br />
Nu leker livet i Pajala<br />
Efter 50 års nedgång råder optimism och framtidstro i<br />
Pajala. Orsaken är Northland Resources gruvbrytning i<br />
Kaunisvaara.<br />
– Nu känner man igen en Pajalabo på leendet som vi alla<br />
har på läpparna, säger kommunalrådet Kurt Wennberg. Bank som säljer vidare till Kina. Stemcor och det indiska<br />
bolaget Tata Steel, som kommer att använda järnmalmen<br />
Kaunisvaara betyder ”det vackra berget” på finska och<br />
för Pajalaborna är det verkligen ett vackert berg som förändrar<br />
kommunen i grunden.<br />
1954 bodde 15 400 invånare i Pajala. Sedan har flyttlassen<br />
gått söderut till Luleå och Stockholm där jobben har<br />
funnits. Nu bor bara 6 300 personer på ett område som är<br />
20 mil långt och tio mil brett.<br />
Men sedan det kanadensiska gruvbolaget Northland<br />
har etablerat sig blåser det nya vindar över Pajala.<br />
Bygge pågår<br />
Just nu pågår bygget av gruvan i Kaunisvaara. Under 18<br />
månader jobbar som mest 1 000 personer med att färdigställa<br />
dagbrottet och sista kvartalet 2012 kommer gruvbrytningen<br />
att komma i gång. Sedan är det dags att starta<br />
ett till dagbrott i Sahavaara tre och en halv kilometer bort.<br />
– Vi kommer att använda samma anrikningsverk till<br />
bägge gruvorna. Det håller på att installeras i Kaunisvaara.<br />
När vi är i full drift räknar vi med att producera cirka 12<br />
miljoner ton råmalm per år, säger Niclas Dahlström, informationschef<br />
på Northland.<br />
Kina driver på<br />
Och malmen är redan såld de närmaste sju åren till tre<br />
stora kunder. Den största delen, 60 procent, tar Standard<br />
Kurt Wennberg tycker att han har Sveriges roligaste<br />
kommunalrådsjobb.<br />
till att producera stål i Holland, köper vardera 20 procent<br />
av produktionen.<br />
Det är främst Kina som har drivit upp priserna på järnmalm<br />
de senaste åren med sina infrastruktursatsningar. I<br />
framtiden kan Northland även komma att bryta järnmalm<br />
i Pellivuoma och på den finska sidan i Hannukainen.<br />
Bostadsbrist<br />
För lilla Pajala innebär gruvprojektet en enorm utmaning.<br />
Redan nu är det bostadsbrist.Från att tidigare ha rivit<br />
tomma hyreshus måste kommunen bygga nytt.<br />
På Tallbacken kör traktorer för att förbereda tomter<br />
till villor och lägenheter. Totalt blir det 160 bostäder här.<br />
En privat entreprenör bygger nio bostadsrättslägenheter i<br />
den vackra gamla skolan.<br />
Kommunen planerar ytterligare ett flerbostadshus med<br />
mellan 20 och 40 lägenheter och har dessutom tagit tillbaka<br />
12 lägenheter som Statens bostadsnämnd hade tagit över.<br />
Kurt Wennberg ställer sig mitt bland rallarrosor och<br />
tistlar vid Torneälvens strand och pekar ut över älven.<br />
– Vi skulle vilja bygga strandnära bostäder på andra sidan<br />
och hoppas att vi får dispens för det. Vi har fem orörda älvar i<br />
kommunen, så varje Pajalabo har 623 meter strand, då tycker<br />
jag vi kan använda en del av det för att locka människor till<br />
kommunen.
Gruvan lockar. För första gången på 50 år är inflyttningen till Pajala kommun större än<br />
utflyttningen. 50 nya företag har startas i år, bland annat Miners Bar och Miner Sko.<br />
Mångmiljoninvesteringar<br />
Bara Northland kommer att ha cirka 450 anställda och i<br />
hela gruvprojektet behövs det cirka 70 olika yrkesgrupper.<br />
Kurt Wennberg räknar med att Pajala kommer att<br />
växa från dagens 6 300 till 10 000 invånare på tio år.<br />
Totalt skulle kommunen behöva investera 340 miljoner<br />
kronor i bostäder, ett nytt reningsverk, upprustning<br />
av skolan och att få ny kompetens till kommunen.<br />
– Det är förstås omöjligt för en sådan här liten kommun,<br />
så jag hoppas att vi får hjälp av staten. För att bygga<br />
ut bredband satsas nu 14 miljoner kronor och en del av<br />
de pengarna kommer från Post- och Telestyrelsen och<br />
från länsstyrelsen, berättar Kurt Wennberg.<br />
Trots utmaningarna tycker han att han har Sveriges<br />
roligaste kommunalrådsjobb.<br />
För första gången på 50 år flyttar det in mer folk än<br />
det flyttar ut från kommunen.<br />
Under 2011 har 50 nya företag startats. När vi kör<br />
ut genom staden ser vi Miners Bar och Miners Sko, två<br />
nya ställen som visar att det är en ny tid i Pajala.<br />
ann-Katrin öhman<br />
fOtO: tOmas Bergman<br />
”För första gången på 50 år flyttar<br />
det in mer folk än det flyttar ut<br />
från kommunen.<br />
Transporten en utmaning<br />
En av de stora utmaningarna<br />
för gruvprojektet i Pajala har<br />
varit hur järnkoncentratet ska<br />
transporteras till hamnen i<br />
Narvik.<br />
Northland har ansökt om<br />
dispens hos Trafikverket att få köra lastbilar på 120-130 ton<br />
i stället för 60 ton till Svappavaara.<br />
Om det byggs en ny väg mot Anttis slipper flera byar genomfartstrafik.<br />
Men Junosuando, Masugnsbyn, Merasjärvi och<br />
eventuellt Vittangi drabbas av genomfartstrafik av ”superlastbilarna”<br />
var tionde minut.<br />
På sikt hoppas Northland att det byggs en järnväg från<br />
gruvområdet i Kaunisvaara till Malmbanan i Svappavaara.<br />
Källa: Niclas Dahlström, informationschef Northland Resources,<br />
Pajala<br />
b<br />
19
Skogsköpet blev Johnys lyckokast<br />
När Johny Lantto köpte skogen utanför Kaunisvaara 1994 tyckte alla att han<br />
var galen. Vad skulle han med värdelös myrmark till?<br />
Nu kan han få två miljoner kronor om året för järnmalmen som döljer sig<br />
under torven.<br />
Johny Lantto, 51 år, arbetar som byggnadsinspektör<br />
på Pajala kommun. Men hans stora<br />
intresse är skog. Han äger 700 hektar och är<br />
delägare i ytterligare 500 hektar. När han fick<br />
chansen att köpa ett skifte utanför sin hemby<br />
Kaunisvaara 1994 tvekade han inte.<br />
LKAB undersökte järnmalmsfyndigheten<br />
på 70-talet men tyckte att den var för liten för<br />
att utvinna. Sedan dess har marken förvaltats<br />
av statliga Fastighetsverket som i sin tur förde<br />
över den till Sveaskog som sålde den till Johny<br />
Lantto.<br />
– Folk tyckte att jag var tokig, men det var<br />
mest för att kunna jaga älg som jag var intresserad<br />
av skogen.<br />
Det var ett lyckokast. När Northland<br />
bestämde sig för att utvinna järnmalm på området<br />
visade det sig att 82 procent av malmkroppen<br />
ligger under Johny Lanttos mark. Nu har<br />
bolaget ett nyttjanderättsavtal som löper i 25 år.<br />
Enligt minerallagen har markägarna inom<br />
koncessionsområdet rätt till en ersättning på<br />
20<br />
1,5 promille av värdet på den malm som tas<br />
varje år.<br />
– Om man kalkylerar med ett utfall på en<br />
krona per ton så skulle det ge cirka två miljoner<br />
kronor om året, säger Johny Lantto.<br />
Myren dräneras<br />
Han slutavverkade skogen på området 2010<br />
innan gruvan skulle börja byggas. Det var klena<br />
träd som bara gick att använda till energived.<br />
Nu dräneras myren via ett elva kilometer<br />
långt system av nygrävda diken. Vattnet pumpas<br />
till en sedimentbassäng och sedan vidare till<br />
en bäck. Dagbrottet kommer att bli 2,5 kilometer<br />
långt, 800 meter brett och 360 meter djupt.<br />
Pajalas räddning<br />
Vi sätter oss på en utsiktsplats och tittar ut över<br />
myren. Det enda som hörs är vattnet som porlar<br />
i dikena. Det är svårt att tänka sig att ett av Sveriges<br />
största industriprojekt kommer att sättas<br />
i gång här nästa år.<br />
– Visst ser det tråkigt ut när en myr dräneras<br />
på vatten, men det här är bara ett knappnålshuvud<br />
av all myrmark vi har här. Det här<br />
lilla området kan rädda hela Pajala, säger Johny<br />
Lantto.<br />
När han var barn gick han omkring med en<br />
t-shirt där det stod ”Bryt Kaunisvaara innan vi<br />
bryter ihop”.<br />
– Det är konstigt att tänka sig att det blir<br />
verklighet så här långt efteråt.<br />
ann-Katrin öhman<br />
fOtO: tOmas Bergman<br />
– Visst ser det tråkigt ut när en myr dräneras på<br />
vatten, men det här är bara ett knappnålshuvud<br />
av all myrmark vi har här, säger Johny Lantto.
– Myndigheter och storsamhälle<br />
lyssnar inte till oss i renskötseln.<br />
Exempelvis har ingen trott på oss<br />
när vi hävdat att björnen tar hälften<br />
av ren kalvarna. <strong>SCA</strong>s inbjudan<br />
till åter kommande dialog- och<br />
utbildningsdagar är därför bra. Vi<br />
har mycket att lära varandra.<br />
Det sade renskötarna Jessica Läntha,<br />
Jåhkågasska sameby och Lars-Evert<br />
Nutti, Sirges sameby när <strong>SCA</strong> bjöd in<br />
cirka 30 samebyar till dialog och utbildning,<br />
dels i Jokkmokk, dels i Åsele.<br />
I Åsele, i södra Lappland, var det första<br />
gången som <strong>SCA</strong> ordnade sammankomsten<br />
med samebyarna, medan mötet<br />
i Jokkmokk nu hölls för tredje gången.<br />
Liknande möten ska hållas med samebyar<br />
längre söderut.<br />
Hälften av kalvarna togs<br />
I Jokkmokk presenterades resultat från<br />
en unik björnforskning. I Udtja och Gällivare<br />
samebyar har man försett 18 björnar<br />
och 1 850 renvajor med sändare. 95<br />
procent av renvajorna var dräktiga.<br />
Undersökningen visar sammantaget<br />
att hälften av renkalvarna i de två<br />
skogssamebyarna dödades av björn i<br />
kalvningslandet under 1,5 månaders tid.<br />
Fjällsamebyarna drabbas något mindre.<br />
– Ingen har trott på oss när vi hävdat<br />
att björnen tar ungefär hälften av<br />
renkalvarna, säger Jessica Läntha. Nu<br />
finns bevisen. I Udtja sameby förorsakade<br />
björnen skador på en miljon<br />
kronor och schablonersättningen från<br />
staten är 12 000 kronor.<br />
Skogsfolk lär om renskötsel<br />
<strong>SCA</strong>s fältservicechef Mats-Åke Lantz<br />
berättade om <strong>SCA</strong>s handlingsprogram<br />
för samverkan mellan skogsbruk och<br />
rennäring. Där ingår bland annat att<br />
skogsfolket hos <strong>SCA</strong> ska lära sig mer<br />
om renskötsel.<br />
I både Åsele och Jokkmokk har <strong>SCA</strong><br />
lagt ut försöksytor där man tillsammans<br />
med samebyarna vill lära mer om hur<br />
renbetet påverkas av contorta, gödsling<br />
och markberedning.<br />
Renskötarna Jessica Läntha och LarsEvert Nutti uppskattar <strong>SCA</strong>s återkommande möten med samebyarna.<br />
– Vi kan göra vår stämma hörd, den här gången även när det gäller våra problem med rovdjuren.<br />
<strong>SCA</strong>s dialog med<br />
renskötseln<br />
en förebild<br />
Debatten kring olika skogsskötselmetoder<br />
var stundtals hård och rak. Så<br />
här säger Lars-Anders Ågren, stridbar<br />
ordförande i Vapstens sameby i Västerbotten.<br />
– Jag försöker vara rak i min dialog<br />
och tror att <strong>SCA</strong> tar till sig våra synpunkter.<br />
Hög skogsproduktion går att<br />
kombinera med bra renskötsel, bara vi<br />
lyssnar på varandra.<br />
Förebild för regeringen<br />
<strong>SCA</strong>s samarbete med samebyarna har<br />
blivit en föregångare på regeringsnivå.<br />
Regeringen har gett Skogsstyrelsen<br />
och Svenska samernas rikförbund i uppdrag<br />
att utarbeta riktlinjer för en rikstäckande<br />
samverkan mellan skogsbruk<br />
och renskötsel.<br />
– Skogsbruk och renskötsel nyttjar<br />
samma marker. Dialog och samverkan<br />
är den enda vägen till ett fungerande<br />
samarbete, säger Robert Jonsson,<br />
distriktschef vid <strong>SCA</strong> i Jokkmokk och<br />
den stora föregångaren på lokal nivå för<br />
samverkan med samebyarna.<br />
text Och fOtO: lars PeKKa<br />
Skogsbrukare och<br />
renskötare i samverkan.<br />
Bakre raden fr.v.<br />
Tomas Nejne, Vilhelmina<br />
södra sameby,<br />
Henrik Omma Påggats,<br />
Vilhelmina norra<br />
Sameby, Robin Ranneryd,<br />
Malå sameby,<br />
Karin Valinger, <strong>SCA</strong>,<br />
Främre raden fr.v.<br />
MatsÅke Lantz, <strong>SCA</strong>,<br />
Jenny Stenberg, <strong>SCA</strong><br />
och LarsAnders<br />
Ågren, Vapstens<br />
sameby.<br />
21
I sommar har <strong>SCA</strong><br />
Skog tillsammans med<br />
Holmen Skog, Stora Enso<br />
Skog och Sveaskog lanserat<br />
en första version<br />
av en webbaserad<br />
utbildning<br />
om skog och klövvilt.<br />
Målsättningen är att öka kompetensen<br />
hos jägarna och skogsbolagens egen personal<br />
rörande de stora skadorna på tallungskogar, som leder<br />
till betydande tillväxtförluster samt försämrad virkeskvalitet.<br />
Dessutom innebär det negativa effekter på den<br />
biologiska mångfalden genom att lövträdslag som rönn,<br />
asp och sälg inte växa sig stora.<br />
Sedan tidigare finns det en webbaserad Skötselskola<br />
inom markberedning, plantering, röjning och gallring<br />
som har fått bra respons. Dessa goda erfarenheter har<br />
tagits med när webbskolan om skog och klövvilt lanseras.<br />
För mer information, kontakta någon<br />
i arbetsgruppen:<br />
Joachim Söderberg, Jaktansvarig, <strong>SCA</strong> Skog,<br />
tel. 070660 73 94<br />
Caroline rothpfeffer, Holmen Skog,<br />
tel. 070207 55 20<br />
Michael Larsson, Jaktansvarig,<br />
Stora Enso Skog,<br />
tel. 070370 00 41<br />
ronny Löfstrand, Skog och klövviltansvarig,<br />
Sveaskog,<br />
tel. 070615 31 55<br />
SCa köper<br />
hybridskotare<br />
<strong>SCA</strong> Skog har köpt ett exemplar av den nya versionen<br />
av hybridskotare, El-Forest B12, från El-Forest AB.<br />
Den nya versionen visades för första gången på<br />
Skogsnolia 16-18 juni. Den nya maskinplattformen<br />
ger enligt tillverkaren stora möjligheter till intelligent<br />
styrning, sensorer och smidighet i världsklass.<br />
– Vi ligger i framkanten när det gäller att utveckla<br />
teknik och arbetssätt i skogsbruket. Nu ser vi att<br />
El-Forest tagit fram en maskin som har möjlighet<br />
att möta de krav vi ställer. Hybridtekniken kan vara<br />
ett steg på vägen att nå vårt miljömål för minskade<br />
koldioxidutsläpp, säger Magnus Bergman, teknisk<br />
chef vid <strong>SCA</strong> Skog.<br />
Maskinen kommer efter leverans att placeras i<br />
normal produktion hos en av <strong>SCA</strong> Skogs avverkningsentreprenörer.<br />
Dess kapacitet och prestanda<br />
kommer att utvärderas i samverkan med El-Forest<br />
och Skogforsk.<br />
22<br />
automatisk krökmätning<br />
till Tunadal och Bollsta<br />
Skogstokiga vinnare!<br />
I vår utlottning av boken ”Skogstokig” var det följande<br />
tre personer som hade tur i dragningen:<br />
anna Persson, Häggevägen, Umeå<br />
Bengt andersson, Norrgården, Oviken<br />
Barbro Forsberg, Antilopvägen, Boden<br />
I höst börjar den första etappen för<br />
<strong>SCA</strong>s sågverk på väg mot en automatiserad<br />
virkesmätning. Tunadal<br />
och Bollsta blir först ut när de tar<br />
sina automatiska krökmätningsmaskiner<br />
i drift.<br />
– Detta är del i utvecklingen för<br />
en modern och en mer effektiv<br />
virkesmätning, säger Torbjörn Näslund,<br />
kontrollchef på VMF Nord, den<br />
organisation som ytterst ansvarar<br />
för att all virkesmätning blir korrekt.<br />
Automatisk krökmätning handlar<br />
om att en maskin tar hand om själva<br />
krökmätningen av stocken, det vill säga<br />
mätning av hur stor kröken är och hur<br />
stor utbytesförlusten kommer att bli på<br />
stocken.<br />
– Kröken är en mycket viktig kvalitetsparameter.<br />
Idag sker mätningen<br />
samt hanteringen manuellt. Att alltid<br />
göra en korrekt och rättvis bedömning<br />
av en stock så snabbt som möjligt är<br />
oerhört svårt, säger Torbjörn och fortsätter:<br />
– Stora sågverk måste ha höga och<br />
exakta flöden och vill man ligga i fram<br />
kant är detta ett naturlig steg att ta.<br />
För att få ta maskinen i bruk krävs<br />
det två sorters godkännande. Maskinen<br />
ska dels typgodkännas, dels installationsgodkännas.<br />
– Förutom typ- och installationsgodkännandet<br />
ska sågverken även göra<br />
en periodisk kontroll, funktionskontroll<br />
samt veckovis tillsyn för att alltid ha koll<br />
på att maskinerna fungerar till 100 procent,<br />
säger Torbjörn.<br />
Ingen skillnad för skogsägarna<br />
Införandet av automatiska krökmätningsmaskiner<br />
kommer inte att påverka<br />
någon av de externa aktörerna.<br />
– Varken åkarna, skogsägarna eller<br />
någon annan inblandad kommer att<br />
märka av någon skillnad av övergången.<br />
Vi kommer i och med detta att<br />
kunna erbjuda en mer rättvis och exakt<br />
bedömning av stockarna vilket jag tror<br />
skogsägarna kommer att uppskatta,<br />
säger Torbjörn.<br />
– Eftersom de personer som arbetar<br />
med krökmätningen idag har spjutkompetens<br />
inom området kommer de<br />
att finnas kvar och assistera, underhålla<br />
och komplettera maskinerna för att ge<br />
våra intressenter maximal avkastning.<br />
JOaKim WitteK
Gammalt möbelhantverk<br />
får nytt liv<br />
I Kramfors står möbelhantverket högt i kurs. Träakademin, som<br />
är en del av Mittuniversitetet, utbildar sina elever i traditionellt<br />
möbelsnickeri, från 1700-talet och framåt. Talang och idogt<br />
arbete är nödvändigt för att lyckas. Och god handledning.<br />
När avgångseleverna vid Träakademin<br />
i Kramfors visar upp sig vid sin examensutställning<br />
är det lapp på luckan.<br />
Konsthallen är fullsatt – släktingar, vänner<br />
och andra som bara vill beskåda<br />
det utsökta hantverket fyller lokalen.<br />
Emma Anderssons visar en smäcker<br />
sekretär i lönn med lucka, inredning<br />
och gröna dekorationsmålerier. Uppgiften<br />
var att tillverka en möbel i fanér på<br />
en benställning med exempel på olika<br />
sammanfogningar, men formgivningen<br />
är helt hennes egen. Och, naturligtvis,<br />
utförandet.<br />
Emma är från södra Skåne, har tidigare<br />
arbetat som konstnär och har provat<br />
på flera olika hantverk. Nu går hon<br />
vidare till Konstfack där hon ska studera<br />
inredningsarkitektur och möbeldesign.<br />
– Snickeri var något helt nytt för<br />
mig, säger hon i ett försök att överrösta<br />
sorlet på utställningen. Trä är roligt att<br />
arbeta i, men mycket krävande. Det är<br />
ett levande material där minsta misstag<br />
märks.<br />
Material med möjligheter<br />
En annan utställare är Lars-Olof<br />
Westerlund från Sollefteå. Han har tillbringat<br />
totalt fem år med olika möbelrelaterade<br />
kurser i Kramfors.<br />
Nu har han avlagt sitt gesällprov, ett<br />
sideboard i lönn och valnöt, som gran<br />
23
24<br />
skats och betygsatts innan gesällbrevet<br />
utfärdades. 397 arbetstimmar har gått<br />
åt. Sista finputsningen av möbeln gjordes<br />
dagen innan utställningen skulle<br />
öppna.<br />
Nu vill han fortsätta med möbelhantverket,<br />
helst med produkter av egen<br />
design. Han säger sig inte sakna idéer<br />
och har kontakt med flera olika företag.<br />
– Varför trä, frågar han retoriskt.<br />
För att det är ett trevligt och samtidigt<br />
svårt material, med stora möjligheter.<br />
Tidstrogna kopior<br />
Träakademin har sin upprinnelse i<br />
Centrum Träkultur. Det var förre intendenten<br />
på Nationalmuseum, Lars Sjöberg,<br />
som drog i handbromsen när<br />
utländska köpare hotade att dränera<br />
landet på gustavianska möbler.<br />
– Bättre att tillverka och sälja välgjorda<br />
kopior än att bli utan den äkta<br />
varan, resonerade han.<br />
Resultatet blev en AMU-kurs,<br />
sedermera en KY-utbildning, där en<br />
handfull snickarelever fick lära sig hur<br />
deras kollegor på 1700-talet gick till<br />
väga. Med en originalmöbel som förebild<br />
kopierades varje liten detalj för att<br />
den nya möbeln skulle bli så tidstrogen<br />
som möjligt.<br />
Allt var genuint hantverk, in i<br />
minsta tapphål och profil. Och är så än<br />
idag. Gammal teknik återerövras för att<br />
den nya möbeln ska få samma hållbarhet<br />
som sin föregångare, det vill säga<br />
300 år. Minst.<br />
Kandidatexamen<br />
För att ytterligare manifestera det<br />
genuina 1700-talshantverket startades<br />
i anslutning till Centrum Träkultur<br />
även utbildningar i smide, byggnadsvård<br />
och möbeltapetsering.<br />
Idag utgör alltså Träakademin en<br />
del av Mittuniversitetet. Programmet är<br />
en två-treårig yrkesförberedande utbildning<br />
på grundnivå som leder till en högskoleexamen<br />
eller kandidatexamen. För<br />
studenter på möbellinjen kan en kandidatexamen<br />
även fungera som gesällprov.<br />
– Vi arbetar idag med såväl historiska<br />
möbler som med modernt hantverk,<br />
säger Björn Strömberg som är<br />
adjunkt på möbellinjen. Vad jag vet<br />
är vi ensamma om att nischa oss mot<br />
epoken 1700 till 1850, det vill säga<br />
barock, rokoko, gustavianskt.<br />
Kvalitetsmöbler<br />
Att man fortfarande ägnar ett år av<br />
utbildningen åt historiska möbler för-
klarar Björn Strömberg med att hantverket<br />
under 1700-talet når sin kulmen.<br />
Alla sammanfogningar var uttänkta,<br />
möblerna byggdes av massivt trä för att<br />
hålla lång tid. Och var dessutom både<br />
funktionella och vackra.<br />
– När industrialismen sedan kom<br />
förslappades tekniken och sammansättningarna<br />
höll inte alls samma kvalitet,<br />
säger han. Vi vill därför lära ut hur man<br />
gör möbler av hög kvalitet som håller<br />
länge.<br />
Egna företagare<br />
Totalt går ett 20-tal elever i de tre årskurserna.<br />
För flertalet av dessa är slutdestinationen<br />
att bli egna företagare.<br />
Ett moment som ingår i utbildningen<br />
är därför företagsekonomi och entreprenörskap.<br />
80 procent av de elever<br />
som har examen från Träakademins<br />
möbellinje är också verksamma i branschen.<br />
En av dessa är Karin Jacobsson<br />
som har en verkstad, KarinZnickeri i<br />
Älandsbro, norr om Härnösand. Hon<br />
försörjer sig idag på sitt hantverk och<br />
arbetar framför allt med att göra fönster<br />
och dörrar till gamla herrgårdar i Mellansverige.<br />
– Det blir faktiskt bara mer och mer<br />
uppdrag, konstaterar hon. Jag längtar<br />
absolut inte tillbaka till mitt gamla<br />
arbete inom omsorgen.<br />
Ljus framtid<br />
Björn Strömberg tror att efterfrågan<br />
på kunniga möbelsnickare kommer att<br />
öka ytterligare. Kvalitet blir ett försäljningsargument.<br />
Och med en universitetsexamen<br />
i bagaget ökar möjligheterna<br />
för Träakademins elever att föra<br />
det svenska kulturarvet vidare.<br />
– Branschen ser ljus ut, sammanfattar<br />
han. Vi befinner oss mitt i en generationsväxling<br />
och det kommer att behövas<br />
uppemot tiotusen kvalificerade<br />
hantverkare med inriktning på möbler<br />
och inredning.<br />
Se även www.traakademin.se<br />
Mats Wigardt<br />
Foto: Michael engMan<br />
”vi befinner oss mitt i en generationsväxling<br />
och det kommer att behövas uppemot<br />
tiotusen kvalificerade hantverkare med<br />
inriktning på möbler och inredning.”<br />
Emma Andersson och Lars-Olof Westerlund visade sina gesällprov vid Träakademins examensutställning.<br />
– Trä är ett roligt material att arbeta i, men mycket krävande, sammanfattar de.<br />
25
Det första som möter besökaren är två gråhundar<br />
som vill bli hälsade på. Den faluröda<br />
gården blickar ut över den södersluttning som<br />
utgör byn Skylnäs i östra Jämtland. Eva Jönssons<br />
vägbeskrivning är enkel och koncis:<br />
– Sväng vänster i Pilgrimstad och kör sju<br />
kilometer rakt ut i skogen.<br />
Levande landskap<br />
En bit nedanför, på andra sidan den smala grusvägen,<br />
ligger den stora ladugården med sina 45<br />
KRAV-märkta mjölkkor och på gårdsplanen<br />
finns den gamla ombyggda ladugården som<br />
nu fungerar som konferensanläggning och bed<br />
& breakfast. Korna går och betar på ängarna<br />
runt om i byn. Under sommaren går även en<br />
del av djuren på skogsbete på traditionellt vis.<br />
För Eva Jönsson och maken Lars är det viktigt<br />
att hålla landskapet levande.<br />
26<br />
oas i skogen<br />
Hon bjuder på konferenser med utblick över skog och hagar. Hon serverar<br />
lokalproducerad mat i dess rätta bemärkelse, kryddad med delikatesser ur<br />
skogens skafferi. För Eva Jönsson på Framgården är jorden och skogen både<br />
en affärsidé och ett sätt att leva.<br />
– Och inte bara här i byn. I takt med att<br />
andra bönder lagt ner har vi tagit över och sköter<br />
markerna så att de inte ska växa igen. Vi<br />
odlar ekologiskt, vall och spannmål, och ser i<br />
dag till att hålla sju byar öppna, berättar hon.<br />
Flera ben att stå på<br />
Framgården är en gammal släktgård. På övervåningen<br />
hänger porträtten av tidigare generationer<br />
som brukat ägorna. Gården byggdes<br />
på 1840-talet av Lars Jönssons farfars morfar.<br />
Och arvet verkar gå vidare. Den äldsta av parets<br />
döttrar arbetar delvis på gården och flyttar nu<br />
in i ett eget hus i byn.<br />
Mjölkkorna är den ekonomiska stommen<br />
i verksamheten, med de 330 hektaren skog som<br />
en trygg bas.<br />
– Det funkar inte att leva enbart på mjölken,<br />
vi måste ha flera ben att stå på. Skogen och kon-<br />
Lars och Eva Jönsson på Framgården.<br />
Ringblommor lyser upp i trädgårdslandet där<br />
bland annat blomkål, broccoli och savoykål<br />
frodas. Eva Jönsson tar upp ett par rejäla<br />
kålrötter till middagen
Delikatess ur skogens skafferi.<br />
Granskottsgravad laxstubbe<br />
med älgörtssås.<br />
”Hit kommer ledningsgrupper, företag och organisationer<br />
som uppskattar lugnet. Här får de vara ostörda.”<br />
ferenserna är viktiga komplement, berättar Lars<br />
Jönsson som har en anställd vid sin sida.<br />
– Vi gör mycket själva i skogen, särskilt på<br />
vintern när det är lite lugnare med jordbruket.<br />
Planterar, röjer och även en del gallring där vi<br />
inte kommer åt med maskiner.<br />
En stjärnkrog i stallet<br />
Eva Jönsson har lämnat det tunga jobbet med<br />
korna. Ett diskbråck för några år sedan fick<br />
livet att ta nya vägar.<br />
– Jag har alltid varit intresserad av matlagning<br />
och hade jobbat en del med catering.<br />
Tanken växte fram att göra något här hemma<br />
och bygga om den gamla ladugården.<br />
2009 stod anläggningen färdig, en investering<br />
på cirka 1,5 miljoner kronor.<br />
– Vi fick avverka en del skog för att finansiera<br />
ombyggnationerna men fick också landsbygdsstöd<br />
från länsstyrelsen, berättar Eva Jönsson.<br />
Det är svårt att föreställa sig att det som nu<br />
är en modern konferensanläggning med storbilds-TV<br />
och restaurangkök i bottenvåningen<br />
och fyra dubbelrum på övervåningen en gång<br />
huserade kor, grisar och höns. En del av det<br />
gamla finns ändå bevarat. Den gamla stalldörren<br />
har behållits och fungerar som utsmyckning<br />
på en vägg och döljer hyllor med glas. Virket<br />
till de gedigna buffébänkarna i asp och furu<br />
har Lars själv huggit och sågat till.<br />
Och gästerna hittar hit. Turister bokar in<br />
sig såväl som konferenser och seminarier.<br />
– Hit kommer ledningsgrupper, företag och<br />
organisationer som uppskattar lugnet. Här får<br />
de vara ostörda. Utsikten över korna i hagen<br />
fungerar avstressande och vi kan bjuda fina<br />
vandringar i skogen.<br />
Gästboken är full av superlativ om den<br />
fantastiska maten och den underbara miljön.<br />
Några gäster skriver: ”En oas i skogen. En<br />
stjärnkrog i stallet.”<br />
Tar tillvara det lokala<br />
Eva Jönsson har en enkel filosofi kring maten<br />
och åker inte gärna till affären i onödan.<br />
– Man tar vad man har och tar tillvara det<br />
som finns här. Så har jag alltid gjort.<br />
Nästan allt som serveras produceras på<br />
gården. Brödet bakas på den spannmål som<br />
odlas, ost görs av mjölken, grönsaker och rotfrukter<br />
kommer från det egna trädgårdslandet,<br />
korv görs av kött från gården, fisk tas från sjöarna<br />
runt om. Älg och skogsfågel från jakten.<br />
Och skogen blir ett skafferi.<br />
– Det är kul att kunna lära sig allt om de<br />
växter som går att använda. Jag tar tillvara<br />
svamp och bär förstås, men också björksav,<br />
granskott, älgört, ängssyra. Nu vill jag lära<br />
mig mer om lavar och mossor och hur de kan<br />
användas på olika sätt.<br />
Skogen ska fungera för både produktion och<br />
rekreation, tycker Eva Jönsson.<br />
Än så länge går allt som produceras åt till<br />
konferens- och matgästerna, men allt fler frågar<br />
efter bland annat älgörtsdrickan, salamikorven<br />
och färskosten.<br />
– Det finns så många möjligheter. Tiden räcker<br />
inte riktigt till, men jag har funderingar på att<br />
öppna café på sommaren, ha en butik som kan<br />
sälja en del av det vi producerar tillsammans<br />
med produkter från andra gårdar i närheten.<br />
Produktion och rekreation<br />
Ett nyligen genomfört projekt är att paret<br />
Jönsson har återskapat och röjt upp den fem<br />
kilometer långa skogsstigen till den gamla stormansgården<br />
Forsa och vintertid håller de även<br />
skidspåret öppet.<br />
– Skogen är vår rekreation och det är klart<br />
att vi gärna ser att andra kan uppleva vår fantastiska<br />
natur. Från höjderna runt Forsa har man<br />
en fantastisk utsikt över fjällvärlden.<br />
Eva Jönsson ger inte mycket för dem som<br />
förespråkar att skogen ska lämnas orörd.<br />
– Skogen ska brukas. Det är viktigt för oss<br />
som bor här att skogen både fungerar för produktion<br />
och för rekreation, säger hon innan<br />
hon går iväg för att förbereda morgondagens<br />
lunch för en grupp gäster.<br />
– Allt lagas från grunden, det är tidskrävande<br />
och kräver god planering, men jag kan<br />
inte tänka mig att göra det på något annat sätt.<br />
thOmas eKenBerg<br />
fOtO: michael engman<br />
27
Skogsägare på långdistans<br />
Efter en långresa med svenska flottans skolfartyg HMS Älvsnabben blev<br />
Börje Kristoffersson 1970 snickare i västra Australien. Kvar i Vilhelmina har<br />
han ett skogsskifte som han delar med sina syskon.<br />
– Det är väl det som i skogskretsar kallas att vara utbo, säger han.<br />
Den svenska sommaren är som vackrast när<br />
Börje Kristoffersson och hans hustru Robyn<br />
gör ett av sina återkommande besök i Sverige.<br />
Björkarna lyser gröna, sjöarna glittrar och ängarnas<br />
alla blommor prunkar ikapp.<br />
Efter 41 år i Australien måste Börje ibland<br />
leta efter de svenska orden. Men när han visar<br />
nytagna bilder från det ärvda skogsskiftet i<br />
Strömnäs, med utsikt över Malgomaj i södra<br />
Lappland, lyser han som sommarsolen utanför<br />
fönstret.<br />
– Det här kommer mina vänner hemma i<br />
Australien bli avundsjuka på när de ser, säger<br />
han.<br />
Bästa semestern<br />
Börje Kristoffersson växte upp på ett litet jordbruk<br />
utanför Vilhelmina. Där fanns en häst<br />
som hjälp i skogsbruket, och en handfull kor<br />
som hans mamma handmjölkade. Men när<br />
Börje skulle göra lumpen valde han att göra<br />
den till sjöss.<br />
28<br />
– Som ung var jag lite vild, jag ville alltid<br />
vara lite annorlunda och flottan tog mig så<br />
långt bort det gick att komma, berättar han.<br />
Tiden i det militära avslutades med en<br />
långresa ombord på HMS Älvsnabben. Under<br />
den sex månader långa resan besöktes tolv<br />
olika länder. En av Börjes uppgifter ombord<br />
var att polera kaptenens bord. För besväret fick<br />
han varje gång en flaska vin.<br />
– Det var den bästa semester jag någonsin<br />
haft, minns han med ett lyckligt skimmer i<br />
ögonen.<br />
Möbelsnickare<br />
Långresan födde ett sug efter att se mer av världen.<br />
Några år efter muck såg han en annons<br />
om att emigrera till Australien. ”Varför inte”<br />
tänkte han och packade sina väskor – utan att<br />
kunna ett ord engelska och utan att veta mer<br />
om Australien än att det låg långt borta.<br />
Däremot hade han en fyraårig utbildning<br />
till möbelsnickare i bagaget, något som skulle<br />
visa sig vara avgörande för hans framtid i det<br />
nya landet.<br />
I Australien hamnade Börje Kristoffersson i<br />
delstaten Western Australia, stort nog att rymma<br />
tre länder av Sveriges storlek. Först bodde han i<br />
huvudorten Perth, sedan i den lilla staden Manjimup<br />
där han även träffade sin blivande hustru<br />
Robyn. Och där han fortfarande är bosatt.<br />
Pensionsförsäkring i trä<br />
I Western Australia produceras avsevärda<br />
mängder aluminium och järnmalm. Här finns<br />
också stora guld- och diamantfyndigheter. Samt<br />
nickel, kol, olja och naturgas. Och stora mängder<br />
tryffel, som är en jätteindustri.<br />
Dessutom finns i delstatens sydvästra delar<br />
stora skogar med gigantiska jarrahträd. Det är<br />
ett mörkt träslag som är betydligt hårdare än<br />
ek. Träden kan bli 50 meter höga och ha en<br />
omkrets på nio meter.<br />
Andra träslag som förekommer i skogarna<br />
runt Manjimup är karri och blackbutt. De är<br />
minst lika höga och hårda som jarrahträdet. Och<br />
de avverkas vanligtvis för hand med motorsågar<br />
försedda med två meter långa klingor.<br />
Virket måste sedan torka i tre till fyra år<br />
innan det sågas till bräder som kan vara fyra<br />
meter långa och en och halv meter breda.
Dessutom är det träslag som är mycket<br />
värdefulla. Särskilt jarrahträdet, som bara<br />
finns i västra Australien och som numera är<br />
kringgärdat av hårda restriktioner för avverkning.<br />
Det kan kosta uppemot 28 000 kronor<br />
kubikmetern.<br />
– Jag har tre hundra kubikmeter jarrah<br />
i ett lager, säger Börje. Det är min pensionsförsäkring.<br />
Startade eget<br />
När Börje Kristoffersson kom till västra Au -<br />
stralien togs han emot med öppna armar och<br />
fick snabbt jobb som snickare. Han trivdes från<br />
första dagen och fick smeknamnet Swede. Han<br />
uppskattade att det var större frihet än i Sverige<br />
och att man fick lära sig att ta vara på de<br />
möjligheter som gavs.<br />
Efter några år i det nya landet startade han<br />
tillsammans med sin hustru ett eget möbelsnickeri,<br />
Kristoffersson Furniture, som tillverkar<br />
och säljer exklusiva och handgjorda möbler<br />
i massivt trä till kunder i Australien, Japan<br />
och Europa. Särskild hänsyn tas till virkets<br />
speciella karaktär. Spånplattor och byrålådor<br />
i plast är bannlysta.<br />
Lönnfack i lönndom<br />
Börje gör allt själv, även om hans son numera<br />
också finns med i verkstaden. Han designar,<br />
tillverkar och säljer. Ofta blir det vackra<br />
inläggningar i valnöt och jakaranda. Eller lägger<br />
in ett lönnfack i en byrå eller ett skrivbord,<br />
ibland utan att berätta för kunden var det finns.<br />
Och eftersom han tycker att arbetet är så<br />
roligt och kunderna gärna uttrycker sin förtjusning<br />
över sina inköp ryggar han inte för<br />
att jobba sju dagar i veckan, med avbrott bara<br />
för en runda på golfbanan.<br />
– Det händer ofta att kunder kommer<br />
fram till mig på gatan och tackar, säger Börje<br />
förtjust.<br />
Investering för livet<br />
All tillverkning sker manuellt och hantverksmässigt.<br />
Och allt är sålt innan den långa processen<br />
från sågad bräda till färdig möbel<br />
inleds. På ett år hinner han med fyra stora<br />
bord, ett tiotal TV-bänkar, några sovrumsmöbler<br />
och ytterligare ett antal kaffebord<br />
och skåp.<br />
Ett matsalsbord med fyra stolar säljer han<br />
för omkring 50 000 kronor.<br />
– Då är det också en investering för livet,<br />
försäkrar Börje. Men Robyn tycker nog att<br />
jag är för billig.<br />
Ett antagande som hon nickar bekräftande<br />
till. Det har hon tyckt i 20 år, avslöjar<br />
hon.<br />
Alltid Vilhelmina<br />
Börjes gamla hemland besöker de med ojämna<br />
mellanrum. Men då finns också regelmässigt<br />
en avstickare till skogsskiftet utanför Vilhelmina<br />
inlagd i agendan. Det omkring hundra<br />
hektar stora skiftet äger Börje tillsammans<br />
med sin bror och sina två systrar. För skötseln<br />
svarar numera brorsan.<br />
– Det ska röjas, gallras och avverkas och<br />
det kan ju inte göras från Manjimup, konstaterar<br />
han. Så man kan med fog säga att jag är<br />
en utbo med långt till den skog jag äger med<br />
mina syskon.<br />
mats Wigardt<br />
fOtO: mats Wigardt, Privat<br />
” Robyn tycker nog att jag är<br />
för billig. Ett antagande som<br />
hon nickar bekräftande till.”<br />
Jarrah (Eucalyptus marginata)<br />
Jarrah växer i sydvästra Australien och blir<br />
upp till 50 m hög och kan få en stamdiameter<br />
på upp till 3 m. Jarrahträdet är ovanligt så tillvida<br />
att det har långa underjordiska knölar för<br />
lagring av kolhydrater som gör det möjligt för<br />
trädet att växa upp igen efter en skogsbrand.<br />
Rötterna går mycket djupt och klarar<br />
därför långa torrperioder.<br />
Virket<br />
Träslaget är mycket hårt. I färskt tillstånd är<br />
Jarrah ganska lätt att bearbeta, men i torkat<br />
tillstånd sliter det hårt på verktygen.<br />
användning<br />
Jarrah är mycket väderbeständigt och används<br />
därför till broar, järnvägsslipers, skeppsbyggnad<br />
och telefonstolpar samt paneler, golv och<br />
trädgårdsmöbler. Jarrahblommorna utnyttjas<br />
av biodlare för framställning av honung. I<br />
Storbritannien användes tidigare asfalttäckta<br />
klossar av Jarrah till vägbeläggning.<br />
(Källa: Kährs)<br />
29
Din skogs lilla<br />
skogsekonomiska skola.<br />
Del 6 av 7:<br />
Ägande på<br />
distans<br />
30<br />
Aktiv skogsägare på distans<br />
Att äga skog på distans är redan i dag verklighet<br />
för mer än var tredje skogsägare och<br />
antalet ökar för varje år. Är det praktiskt möjligt<br />
att klara ett aktivt skogsbruk när du har ett<br />
annat jobb att sköta och inte bor i närheten av<br />
fastigheten? Vi tipsar om hur du lyckas!<br />
För att kunna vara en aktiv skogsägare på distans krävs<br />
några grundläggande saker. Det viktigaste är att du sätter tydliga<br />
mål för ditt skogsbruk, både skogligt och ekonomiskt. Du<br />
behöver också tänka efter hur mycket du själv kan göra och<br />
vad du behöver hjälp med.<br />
Nyckeln är sedan att anlita hjälp att utföra det som du inte<br />
själv kan, hinner eller vill göra. Ett nätverk av rådgivare med<br />
lokal kännedom, sakkunskap inom skogsskötsel och skogsekonomi<br />
kan sedan säkerställa att du når de mål du har satt<br />
upp.<br />
Skogsbruksplan som grund<br />
För att sätta mål med ditt skogsbruk krävs en bra beskrivning<br />
av din skog – alltså en aktuell skogsbruksplan. För dig som<br />
inte alltid kan vara närvarande i skogen är planen ännu viktigare,<br />
eftersom kommunikationen med dem du har valt till<br />
samarbetspartners blir både enklare och tydligare.<br />
Skogsbruksplanen brukar levereras i en pärm men kan<br />
också levereras i digital form. Planen kan hållas aktuell med<br />
utförda åtgärder och räknas upp med tillväxt etc. Du kan<br />
alltså vara fullständigt uppdaterad på distans!<br />
Kostnaden för att upprätta en plan är högst rimlig i förhållande<br />
till skogens värde och de flesta tjänar in kostnaden<br />
på några års sikt, eftersom skogsbruket blir mer aktivt och<br />
mer effektivt när man har en plan. Kostnaden för planen är<br />
dessutom avdragsgill.<br />
– Så LyCkaS du<br />
Viktig dokumentation<br />
Som skogsägare på distans bör du säkerställa att åtgärder<br />
och tjänster utförs på önskat sätt. Det är viktigt att<br />
allt man har kommit överens om blir dokumenterat. Vad<br />
är det som ska göras, när och hur ska det göras och vilken<br />
ekonomisk ersättning ska utgå? Kontrollera med dina<br />
samarbetspartners hur de dokumenterar och redovisar.<br />
Beroende på din kunskap och tillgänglig tid kan du välja<br />
allt från att låta en aktör sköta allt i en full förvaltning, till<br />
att du själv är spindeln i nätet och beställer de tjänster du vill<br />
ha hjälp med. Vilken typ av behov man har kan variera över<br />
tiden beroende på fastighetens förutsättningar och de resurser<br />
du som skogsägare har. Se därför till att du får en tjänst<br />
som är anpassad för dina behov och som är flexibel.<br />
Det är bättre nu!<br />
En tydlig målbild, beslut om vad du vill göra själv och vilka<br />
tjänster du vill ha hjälp med samt en aktuell skogsbruksplan<br />
är alltså dina viktigaste verktyg om du bor långt ifrån din<br />
skog. Då kan du beställa allt annat som krävs för att vara en<br />
aktiv skogsägare.<br />
Med den snabba teknikutvecklingen kommer det att bli<br />
ännu lättare framöver. Allt var inte bättre förr och allt behöver<br />
inte skötas som det alltid gjort!<br />
åsa Willén<br />
Åsa<br />
Willén,<br />
HandelsBanken<br />
skOg & lantBruk
MInIMäSSa MED MERSMAK<br />
I Mälardalen bor ett stort antal<br />
skogsägare som har sin skog någon<br />
annanstans i landet. För dem känns<br />
det ofta väl långt att besöka någon av<br />
de stora skogsmässorna, Skogs-<br />
Nolia eller SkogsElmia. För att råda<br />
bot på problemet anordnade därför<br />
Handelsbanken, <strong>SCA</strong>, Södra Skogsägarna<br />
och Mellanskog i juni en<br />
skogsmässa på Lidingö.<br />
De tillströmmande skogsägarna<br />
kunde möta skogsproffs från hela<br />
landet. Hos <strong>SCA</strong> kunde man bland<br />
annat ta del av utvecklingen inom<br />
områden som plantsystem och plantering,<br />
skogsbruksplaner och GPSmottagare<br />
för skogsbruk. Besökarna<br />
kunde även träffa utställare av allt<br />
från jaktkläder till fyrhjulingar.<br />
Proffs på plats<br />
Som extra dragplåster medverkade<br />
tre riktiga proffs: skidskyttedrottningen<br />
Helena Ekholm, trickskytten<br />
Jocke Smålänning och Erik Norman,<br />
maskinförare i ett av <strong>SCA</strong>s<br />
avverkningslag. Erik visade vad man<br />
kan göra med rätt handlag och en<br />
skotare. I hans publikfriande uppvisning<br />
ingick stapling av kubbar och<br />
försiktigt plockande med frukter och<br />
okokta ägg.<br />
Ett välfyllt program och strålande<br />
väder gav nöjda besökare<br />
och till nästa år är det bestämt<br />
att en skogsmässa för Mälardalens<br />
skogsägare ska ordnas den 12 maj.<br />
Två proffs från samma by i Ångermanland, skidskytten Helena Ekholm<br />
och skotarässet Erik Norman.<br />
Nya virkesköpare…<br />
… i Skellefteå<br />
Fredrik Lundkvist är ny virkesköpare<br />
i Skellefteå. Han kommer närmast<br />
från en tjänst som inspektor vid<br />
Norra Skogsägarna. Nu letar han tillsammans<br />
med sin sambo hus i lantligt<br />
läge utanför Skellefteå. På fritiden<br />
delar han intressen med många<br />
andra som är verksamma i skogsbruket.<br />
Fiske, jakt och friluftsliv med<br />
viss dragning åt fjällen är en inte helt<br />
ovanlig fritidsmix i dessa kretsar. Fredrik<br />
har tidigare spelat fotboll, men den egna idrotten har nu<br />
minskat i omfattning. Han har dock ett stort intresse och konstaterar<br />
att när man bor i Skellefteå måste man hålla sig noga<br />
uppdaterad kring AIK.<br />
... i Docksta<br />
Magnus Hamberg är nygammal<br />
virkesköpare i området söder om Örnsköldsvik.<br />
Närmast kommer han från<br />
en tjänst som virkesköpare för Nätraälvens<br />
virkesfångstförening. Dessförinnan<br />
var han virkesköpare för <strong>SCA</strong><br />
och nu är han således tillbaka. Centrum<br />
i hans liv är Norrgällsta, en liten<br />
by vid foten av Skuleberget. Där<br />
bor han med hustrun och jämthunden<br />
Gordon. I familjen finns även två<br />
utflugna barn, en dotter i Canada och en son i Luleå. Vid sidan<br />
av jakten och fisket vistas Magnus gärna i den egna skogen,<br />
ofta med röjsågen, men svamp- och bärplockning av alla de<br />
slag passar även bra.<br />
… i Bollstabruk<br />
Henrik Sjölander är ny marknadschef<br />
inom Ångermanlands Skogsförvaltning.<br />
Han kommer närmast<br />
från en tjänst som utvecklingschef<br />
inom förvaltningen. Där har han<br />
bland annat arbetat mycket med frågor<br />
som rör timmervärde och samarbetet<br />
mellan skogsbruk och sågverk.<br />
Dessa frågor ligger honom varmt om<br />
hjärtat även i det nya jobbet och han<br />
menar att <strong>SCA</strong> skapar stora värden<br />
för skogsägarna genom att ta ut rätt stockar för rätt ändamål<br />
redan i skogen. Föga förvånande är Henriks intressen<br />
skog, jakt, fiske men även renovering av det egna huset tar<br />
sin tid. Under vintern åker han gärna skidor med sin drag-<br />
och jaktvilliga vorsteh. Centrala värden i livet är givetvis<br />
också frun och de två barnen.<br />
31
dIn SkoG<br />
<strong>SCA</strong> SKOG AB<br />
851 88 SUNDSVALL<br />
Sälj virke och vinn<br />
månadens tavla!<br />
32<br />
under sex månader framöver har du som<br />
säljer virke till SCa chansen att delta i utlottningen<br />
av månadens tavla. Vi lottar ut akvareller<br />
av SCa Skogs egen konstnär eeva-Liisa<br />
holappa Jonsson. du deltar i månadens utlottning<br />
om du har sålt minst 500 m 3 f till SCa Skog<br />
under månaden.<br />
Eeva-Liisa är jägmästare och jobbar med IT inom<br />
<strong>SCA</strong> Skog. På sin fritid målar hon gärna färgstarka<br />
akvareller där hon försöker fånga ögonblick och<br />
stämningar i den norrländska naturen. Första tavlan<br />
vi lottar ut gäller för oktober och heter ”April”.<br />
För att delta i utlottningen behöver du inte göra<br />
någonting – förutom att sälja virke till oss! Vi hämtar<br />
försäljningsuppgifterna från vårt datasystem, vilket<br />
innebär att du inte behöver anmäla dig till utlottningen<br />
på egen hand.<br />
Kommande månadstavlor kan du se på www.<br />
scaskog.com där vi också presenterar månadens<br />
vinnare.<br />
Lycka till!