Alle børn har ret til uddannelse. IBIS er med til at sikre, at alle børn i ...
Alle børn har ret til uddannelse. IBIS er med til at sikre, at alle børn i ...
Alle børn har ret til uddannelse. IBIS er med til at sikre, at alle børn i ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Hendes ord fik mig <strong>til</strong> <strong>at</strong> springe op fra sofaen, som om d<strong>er</strong><br />
havde siddet både en fjed<strong>er</strong>, en mellemstor nytårsraket og en<br />
æske tegnestift<strong>er</strong> i hynd<strong>er</strong>ne, mens jeg råbte “Er-du-da-tossetkone-kan-du-slet-ikke-huske-hvor-meget-jeg-hadede-det?”<br />
Hun<br />
så blot undrende på mig og sagde “Næh …” og gik <strong>til</strong>bage <strong>til</strong><br />
sine gryd<strong>er</strong> i køkkenet.<br />
D<strong>er</strong> <strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e slags spejd<strong>er</strong> i v<strong>er</strong>den, men ikke i lillebitte Karleag<strong>er</strong>,<br />
som vi bor i. H<strong>er</strong> <strong>er</strong> d<strong>er</strong> kun én slags. Og det <strong>er</strong> de grønne. De<br />
havde nogle rigtig pæne t<strong>er</strong>nede tørklæd<strong>er</strong> om halsen, og de gik<br />
<strong>med</strong> kniv og havde duelighedstegn syet op og ned ad den grønne<br />
uniform, og alt det lød egentlig ok på den lidt nørdede måde, så<br />
jeg lod mor melde mig <strong>til</strong> for nogle år siden.<br />
“Spejd<strong>er</strong> <strong>er</strong> også så dejligt enkelt. D<strong>er</strong> skal næsten ingen<br />
udstyr <strong>til</strong>,” smilede hun, og det kunne hun sagtens sige, for hun<br />
havde købt dolken brugt og fået min mormor <strong>til</strong> <strong>at</strong> strikke en<br />
grøn trøje, d<strong>er</strong> egentlig ikke mindede særlig meget om den<br />
officielle, bortset fra farven. “Så kan du få en rigtig uniform, hvis<br />
du bliv<strong>er</strong> glad for det,” sagde hun. Og all<strong>er</strong>ede da jeg trådte ind i<br />
lokalet, kunne jeg se, <strong>at</strong> mormors trøje var en kiks<strong>er</strong>. D<strong>er</strong> sad ni<br />
andre pig<strong>er</strong> i fuldstændig ens – rigtige – uniformsskjort<strong>er</strong> <strong>med</strong><br />
lomm<strong>er</strong> og knapp<strong>er</strong>. De havde også <strong>alle</strong> sammen fl<strong>er</strong>e rækk<strong>er</strong> af<br />
mærk<strong>er</strong> på ærm<strong>er</strong>ne, og jeg følte mig nøgen på armen og helt,<br />
helt fork<strong>er</strong>t. Kun en af pig<strong>er</strong>ne var på min egen ald<strong>er</strong>, og hun gik<br />
ovre på friskolen, så hende kendte jeg ikke, og de andre var enten<br />
meget yngre ell<strong>er</strong> meget ældre. Det <strong>er</strong>, fordi Karleag<strong>er</strong> <strong>er</strong> så<br />
lillebitte, <strong>at</strong> man <strong>er</strong> nødt <strong>til</strong> <strong>at</strong> gå fra kravlestadiet <strong>til</strong> pensionistald<strong>er</strong>en<br />
for <strong>at</strong> samle et hold sammen <strong>til</strong> noget som helst.<br />
“Hej Emmy, jeg hedd<strong>er</strong> Ulla, og jeg <strong>er</strong> din spejd<strong>er</strong>led<strong>er</strong>. Jeg<br />
<strong>har</strong> selv væ<strong>ret</strong> spejd<strong>er</strong> i 24 år, og det <strong>er</strong> bare SÅ sjovt!” sagde<br />
led<strong>er</strong>en, da jeg kom ind.<br />
<strong>Alle</strong> de andre nikkede, så d<strong>er</strong>es hoved<strong>er</strong> var ved <strong>at</strong> falde af, og<br />
jeg tænkte, <strong>at</strong> Ulla forhåbentlig havde <strong>ret</strong>. Jeg men<strong>er</strong>: 24 år <strong>er</strong><br />
meget lang tid <strong>at</strong> bruge på noget, man IKKE synes <strong>er</strong> sjovt.<br />
“Er d<strong>er</strong> nogen af j<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> kan se, hvad d<strong>er</strong> <strong>er</strong> fork<strong>er</strong>t ved<br />
Emmys uniform?” sagde Ulla så <strong>med</strong> glad kvidd<strong>er</strong>stemme. Jeg<br />
rød<strong>med</strong>e <strong>med</strong> ekspresfart hele vejen ned fra tæ<strong>er</strong>ne og op <strong>til</strong><br />
hårrødd<strong>er</strong>ne. Er d<strong>er</strong> ikke noget <strong>med</strong>, <strong>at</strong> det <strong>er</strong> meningen, <strong>at</strong><br />
sådan nogle spejd<strong>er</strong>led<strong>er</strong>e skal være søde ved en?<br />
“Hun <strong>har</strong> en fork<strong>er</strong>t trøje på!” sagde en lille pige <strong>med</strong> gule<br />
rottehal<strong>er</strong>.<br />
“Det var nu ikke lige det, jeg mente,” smilede Ulla.<br />
“Hun <strong>har</strong> ikke noget p<strong>at</strong>ruljemærke,” sagde en anden.<br />
“Nej, det <strong>er</strong> rigtigt Viktoria, men det var nu hell<strong>er</strong> ikke lige<br />
det, jeg mente,” sagde Ulla. “Det køb<strong>er</strong> hendes mor sikk<strong>er</strong>t <strong>til</strong><br />
hende inden næste gang.”<br />
“Hendes spejd<strong>er</strong>kniv sidd<strong>er</strong> i den fork<strong>er</strong>te side,” sagde nr.<br />
3, men det var hell<strong>er</strong> ikke det, Ulla havde tænkt på, men hun<br />
48 LÆSERAKETTEN 2011<br />
TRIN 2 49