You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Swedish</strong><br />
EDITION<br />
<strong>Perla</strong>,<br />
<strong>vår</strong> <strong>fjäril</strong><br />
Tuula Pere<br />
Catty Flores<br />
W<br />
ickWick
<strong>Perla</strong>, <strong>vår</strong> <strong>fjäril</strong>
<strong>Perla</strong>, <strong>vår</strong> <strong>fjäril</strong><br />
Text Tuula Pere<br />
Illustrationer Catty Flores<br />
Layout Peter Stone<br />
Översättning till svenska Angelika Nikolowski-Bogomol<strong>of</strong> f<br />
ISBN 978-952-357-074-0 (Hardcover)<br />
ISBN 978-952-357-073-3 (Paperback)<br />
ISBN 978-952-325-925-6 (ePub)<br />
Andra utgåvan<br />
Copyright © 2019 Wickwick Ab<br />
Förlag Wickwick Ab<br />
2019, Helsingfors, Finland<br />
<strong>Pearl</strong>, <strong>Our</strong> <strong>Butterfly</strong>, <strong>Swedish</strong> Translation<br />
Story by Tuula Pere<br />
Illustrations by Catty Flores<br />
Layout by Peter Stone<br />
<strong>Swedish</strong> translation by Angelika Nikolowski-Bogomol<strong>of</strong> f<br />
ISBN 978-952-357-074-0 (Hardcover)<br />
ISBN 978-952-357-073-3 (Paperback)<br />
ISBN 978-952-325-925-6 (ePub)<br />
Second edition<br />
Copyright © 2019 Wickwick Ltd<br />
Published 2019 by Wickwick Ltd<br />
Helsinki, Finland<br />
Originally published in Finland by Wickwick Ltd in 2019<br />
Finnish “Helmi, perhosemme”, ISBN 978-952-325-423-7 (Hardcover), ISBN 978-952-325-923-2 (ePub)<br />
English “<strong>Pearl</strong>, <strong>Our</strong> <strong>Butterfly</strong>”, ISBN 978-952-325-424-4 (Hardcover), ISBN 978-952-325-924-9 (ePub)<br />
All rights reserved. No part <strong>of</strong> this publication may be reproduced, stored in a retrieval system, or transmitted in<br />
any form or by any means, mechanical, electronic, photocopying, recording, or otherwise, without the prior written<br />
permission <strong>of</strong> the publisher Wickwick Ltd. The only exception is brief quotations in printed articles and reviews. For<br />
details and written permissions, contact rights@wickwick.fi.<br />
Wickwick books are available at special discounts when purchased in quantity for premiums and promotions as<br />
well as fundraising or educational use. Special editions can also be created to specification. For details, contact<br />
specialsales@wickwick.fi.
<strong>Swedish</strong> EDITION<br />
<strong>Perla</strong>, <strong>vår</strong> <strong>fjäril</strong><br />
Tuula Pere • Catty Flores<br />
W<br />
ickWick<br />
Children’s Books fromthe Heart<br />
1
Jakob var en ivrig liten skolelev. Hans dagar var fyllda<br />
av aktiviteter med sina vänner. Det var mycket<br />
oväsen på skolgården, och barnen rusade omkring.<br />
Det tyckte Jakob om. Pojken förivrade sig emellanåt<br />
att ropa så högt att lärarinnan som övervakade på<br />
rasten kom för att försäkra sig om att allt var väl.<br />
– Jakob, finns det någon speciell orsak till att du är så<br />
högljudd? Jag tror att småfåglarna i träden också blir<br />
skrämda, undrade hans lärarinna.<br />
– Jag är tvungen att föra oljud här, för hemma finns<br />
min lillasyster <strong>Perla</strong>. Hon är så sjuk, att hon inte tål<br />
starka ljud, förklarade Jakob.<br />
– Som tur ryms det mycket ljud här på<br />
den stora skolgården, log lärarinnan.<br />
2
3
4
Redan innan <strong>Perla</strong> föddes, visste man i familjen att<br />
hon inte skulle vara ett vanligt barn. <strong>Perla</strong> måste<br />
få hjälp med allt. Det mest ledsamma tyckte Jakob var<br />
att se hur dåligt hon ibland mådde.<br />
I sådana stunder drog storebror sin lilla stol bredvid<br />
<strong>Perla</strong>s säng och smekte henne mellan sängspjälorna.<br />
– Ingen fara, det är Jakob här. – Lyssna. Jag har lärt mig<br />
en ny sång i skolan.<br />
När brodern började sjunga, tystnade <strong>Perla</strong>s kvidande.<br />
Hon såg ut att koncentrera sig på att lyssna, fastän hon<br />
emellanåt oroligt vände sitt huvud av och an. Hennes<br />
stora ögon blickade långt bort i fjärran.<br />
5
På <strong>vår</strong>en fördjupade Jakobs klass sig i <strong>fjäril</strong>arnas liv. Lärarinnan lade<br />
vackra bilder av <strong>fjäril</strong>ar på det stora bordet, och varje elev fick välja<br />
en bild åt sig för teckningstimmen. Alla andra satt redan på sina egna<br />
platser och planerade en hurdan <strong>fjäril</strong> de skulle göra av modellera och<br />
silkespapper, men Jakob hade s<strong>vår</strong>t att välja.<br />
– En hurdan <strong>fjäril</strong> söker du? Lärarinnan hade ställt sig bredvid Jakob.<br />
– Jag söker en sådan som har stora och vackra ögon, sådana som min<br />
syster <strong>Perla</strong> har, sade Jakob tyst.<br />
– Fjärilar har facettögon, ganska annorlunda än människors ögon.<br />
Med dem kan de se sådant ljus som människor inte ser, förklarade<br />
lärarinnan.<br />
– Sådär som <strong>Perla</strong>. Men <strong>Perla</strong>s ögon är vackrare, sade Jakob tyst.<br />
6
7
Jakob tillbringade mycket tid hos farmor, för pappa<br />
och mamma var <strong>of</strong> ta hos läkare med lillasyster.<br />
– Varför måste <strong>Perla</strong> hela tiden föras till läkare? Kunde<br />
inte läkaren komma hem till oss? undrade Jakob.<br />
8
– De här läkarna är specialläkare som gör sitt jobb på<br />
sjukhus. <strong>Perla</strong> får emellanåt <strong>vår</strong>d där så att hon klarar<br />
sig bättre hemma, förklarade farmor.<br />
– De är nog inga bra läkare då de inte kan bota <strong>Perla</strong>!<br />
Jakob var arg.<br />
– Alla sjukdomar kan inte botas, och alla fel kan inte<br />
rättas till. Livet är sådant, suckade farmor och smekte<br />
Jakobs hår.<br />
9
Sommaren närmade sig. Jakobs kamrater berättade ivrigt<br />
om sina familjers semesterplaner. Några skulle åka till<br />
stugan, andra på resa. Jakobs familj hade inga planer.<br />
– Vad ska <strong>vår</strong> familj göra i sommar? frågade Jakob sina<br />
föräldrar.<br />
– Vi får se sedan. Det är s<strong>vår</strong>t att planera något i förväg då<br />
<strong>Perla</strong> är så sjuk, svarade mamma.<br />
– Vi hittar nog säkert på något roligt här i stan också,<br />
försäkrade pappa. – Och du kan ju resa någonstans med<br />
farmor, om du vill.<br />
– Jag vill inte resa någonstans utan er. Jag vill också<br />
vara nära <strong>Perla</strong>, sade Jakob.<br />
10
11
12
<strong>Perla</strong> fördes allt <strong>of</strong> tare till sjukhuset . Jakob hade<br />
börjat oroa sig för att <strong>Perla</strong> inte alls skulle orka vara<br />
hemma längre. Han var inte heller ens säker på hur<br />
länge hans syster skulle orka andas. Den tanken var så<br />
skrämmande att han försökte glömma den.<br />
Jakob ville inte pratat med mamma och pappa om sina<br />
rädslor. De hade hela tiden så mycket jobb med <strong>Perla</strong>.<br />
Som tur var det lugnare hos farmor.<br />
– Famo, vad betyder terminal<strong>vår</strong>d? frågade Jakob.<br />
– Kära pojke. Hur skall jag förklara det för dig...Jag<br />
gissar, att du har hört pappa och mamma prata om din<br />
systers <strong>vår</strong>d. – Sätt dig här, bredvid mig.<br />
Jakob satte sig i s<strong>of</strong> fan bredvid farmor med hennes<br />
arm omkring sig.<br />
13
14
Farmor var bra på att förklara s<strong>vår</strong>a saker.<br />
Terminal<strong>vår</strong>d var ändå kanske det s<strong>vår</strong>aste som<br />
någonsin hade förklarats för Jakob.<br />
– Då en människa är riktigt sjuk och inte har långt kvar<br />
att leva, är det viktigt att göra livet lättare för honom<br />
eller henne. Det är vad de gör på hospice-hemmet:<br />
lindrar hennes lidande och är mänskliga följeslagare,<br />
förklarade farmor.<br />
– Men <strong>Perla</strong> har ju ett eget hem, hos oss! protesterade<br />
Jakob. – Visst kan jag också följa henne, vart som helst!<br />
– Det kan du helt säkert. En bättre följeslagare än du<br />
finns inte. <strong>Perla</strong> blir ju alltid lugn då du är nära henne<br />
och sjunger, sade farmor. – Men <strong>Perla</strong> behöver också<br />
annat, så att hon skall ha det så bra som möjligt.<br />
Sådana mediciner och sådan <strong>vår</strong>d har vi inte hemma.<br />
– Kan jag besöka <strong>Perla</strong> där på hospice-hemmet och<br />
sjunga för henne? frågade Jakob med tårar i ögonen.<br />
– Naturligtvis! Där lyssnar alla gärna på din sång,<br />
försäkrade farmor.<br />
15
Det var en så konstig <strong>vår</strong>, en <strong>vår</strong> av glädje och<br />
sorg.<br />
I skolan framlevde Jakob en glädjefylld tid. I klassen<br />
anordnades en <strong>fjäril</strong>sutställning. Fjärilarna som<br />
eleverna hade gjort placerades på fönsterbrädet, och<br />
fönsterrutorna dekorerades med pappersblommor.<br />
Jakob hade gjort ett påfågelöga, vars vingar hade<br />
stora färgfläckar som såg ut som ögon. Han var nöjd<br />
med sin <strong>fjäril</strong>.<br />
– Man kan inte se med de här ögonen, men de är<br />
vackra, sade Jakob till sina kamrater och pekade på<br />
vingmönstren. – Lärarinnan har lovat att jag får föra<br />
min <strong>fjäril</strong> åt <strong>Perla</strong> till hospice-hemmet.<br />
Ef ter vintern vaknade naturen på nytt till liv, men<br />
Jakobs familj förberedde sig på att ta farväl av lilla<br />
<strong>Perla</strong>. Hon hade flyttats till hospice-hemmet, där<br />
mamma och pappa varje dag turades om att vara med<br />
henne.<br />
Ibland fick också Jakob<br />
besöka <strong>Perla</strong> tillsammans<br />
med sina föräldrar och<br />
farmor.<br />
16
17
18
Storebror betraktade sin febriga lillasyster som låg<br />
inbäddad i filtar i sjukhussängen.<br />
– Vi måste ta bort alla filtarna så det blir lättare för<br />
<strong>Perla</strong> att flyga iväg, sade Jakob fundersamt.<br />
– Vad i all världen menar du? undrade pappa. – Inte<br />
kan ju <strong>Perla</strong> flyga.<br />
– Jag känner på mig att hon snart kan. När hon är<br />
inrullad i filten ser hon precis ut som <strong>fjäril</strong>slarverna i<br />
sin kokong, förklarade Jakob. – De är inne i kokongen<br />
ända tills de är färdiga.<br />
– Jag tror jag förstår vad du menar, sade farmor. – <strong>Perla</strong><br />
håller på att bli färdig på sitt eget sätt. Det är snart<br />
dags för henne att flyga iväg ur sin egen kokong.<br />
– När <strong>Perla</strong> fladdrar iväg är hon lätt som en <strong>fjäril</strong> både<br />
till kropp och själ, sade Jakob och kunde inte längre<br />
hålla tillbaka tårarna.<br />
19
Och sedan kom <strong>vår</strong>ens sorgligaste dag. Jakob<br />
var vid <strong>Perla</strong>s säng tillsammans med resten av<br />
familjen. Hennes feber steg och hon fick allt s<strong>vår</strong>are<br />
att andas.<br />
– Kan ingen längre hjälpa <strong>Perla</strong>? frågade Jakob<br />
panikslaget.<br />
– Vi är alla nära din syster. Hon är inte ensam. Det<br />
känns säkert bra för henne, sade farmor sakta.<br />
– Famo, varför lever en del människor så kort tid?<br />
frågade Jakob.<br />
– Det vet ingen, det bara är så. Alla liv är olika.<br />
– Som tur har du, farmor, haf t ett långt liv! Annars<br />
kunde du inte vara här bredvid mig nu.<br />
20
21
22
Jakob ställde sig vid fönstret. Han såg solen skina<br />
ute, och tänkte på alla <strong>fjäril</strong>arna som skulle flyga i<br />
naturen på sommaren. Kanske skulle <strong>Perla</strong> flyga med<br />
dem och glädja sig åt sommaren på ett nytt sätt.<br />
Det blev tyst i rummet. <strong>Perla</strong> hade slutat andas.<br />
Mamma lade huvudet på kudden bredvid sin dotter,<br />
och pappa satt bredvid. Jakob kände sig konstig då<br />
ingen sade något.<br />
– Har <strong>Perla</strong> flugit bort nu? viskade Jakob till farmor.<br />
– Ja, det har hon. Nu var det dags för henne att lämna<br />
oss.<br />
– Jag ska öppna fönstret. Jag vill ha sommarvindar i<br />
rummet. Det skulle också <strong>Perla</strong> tycka om, sade Jakob<br />
ivrigt.<br />
Vinden slog upp det lilla fönstret på vid gavel.<br />
Luf tdraget fick silkespappersvingarna på <strong>fjäril</strong>en som<br />
Jakob hade gjort att fladdra.<br />
– Titta, <strong>fjäril</strong>en flyger! Jakob blev glad.<br />
23
Det var s<strong>vår</strong>t att ta avsked av <strong>Perla</strong> för gott. Så<br />
småningom flyttades lillasysters saker bort från<br />
barnkammaren, men fotografierna på borden och<br />
hyllorna påminde om tiden tillsammans.<br />
Sommaren ef ter systerns död tillbringade Jakob<br />
mycket tid i naturen med farmor. Där tittade de på<br />
<strong>fjäril</strong>ar tillsammans, och mindes <strong>Perla</strong>.<br />
– Inte glöms väl <strong>Perla</strong> någonsin bort? Sådär som om<br />
hon aldrig funnits? Det vill jag inte! utbrast Jakob.<br />
– Kärleken glöms aldrig. Den lever kvar i ditt hjärta,<br />
svarade farmor.<br />
24
Jakob bevarade <strong>fjäril</strong>en han hade gjort som sin<br />
största skatt ännu i många år. När den sedan blev<br />
sliten och måste slängas, fanns minnet av <strong>Perla</strong> ändå<br />
alltid kvar i Jakobs hjärta.<br />
25
Jakobs andra skolår går mot sitt slut. I klassen<br />
bekantar sig barnen med <strong>fjäril</strong>arnas korta livscykel.<br />
Jakob vill knåpa ihop en <strong>fjäril</strong>, vars vingteckningar<br />
påminner om den gravt handikappade lillasystern<br />
<strong>Perla</strong>s stora ögon.<br />
Storebror Jakob anar att han snart blir tvungen att<br />
avstå från sin syster som tillbringar allt mer tid på<br />
sjukhuset.<br />
Jakob bearbetar sina dystraste tankar med mormor då<br />
föräldrarna inte orkar. De gemensamma utflykterna i<br />
naturen ger tröst också då <strong>Perla</strong>s liv redan är till ända.<br />
wickwick.fi