KANTUTA QUIROS & ALIOCHA IMHOff - Overlapping Biennial
KANTUTA QUIROS & ALIOCHA IMHOff - Overlapping Biennial
KANTUTA QUIROS & ALIOCHA IMHOff - Overlapping Biennial
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
M I R K O S M E R D E L<br />
“Outside Looking In...” (2010)<br />
folder, 76 pages, collage, mixed media<br />
courtesy of the artist<br />
Lucrând cu un album cu decupaje şi comentarii realizat de un fan<br />
al starului pop ai anilor 1970, Massimo Ranieri, Mirko Smerdel<br />
contestă valoarea kitsch –ului pe care Greenberg o condamnă ca<br />
fiind „o experienţă indirectă ce oferă senzaţii falsificate”. Smerdel<br />
repoziţionează această colecţie de artefacte, o acumulare de patos<br />
juvenil sau albume cu dedicaţie, nu la rangul unei parodii „fără<br />
valoare”, ci mai degrabă ca pe un gest semnificativ ce apare întro<br />
conversaţie cu însuşi subiectul. Aşa cum sugerează şi dedicaţia<br />
din deschiderea albumului „Pentru Massimo, cântăreţul cel mai<br />
minunat...pentru că îşi aminteşte întotdeauna cu dragoste de<br />
Betty...” se face o aluzie la un eveniment comun, transformând<br />
acest obiect într-o formă concretă de schimb. Deţinătoarea<br />
„Betty” conştientizează în mod declarat faptul că albumul nu<br />
este despre Massimo, ci mai degrabă pentru Massimo. Acceptarea<br />
acestui mod de înţelegere determină apariţia în cadrul<br />
paginilor sale a unui limbaj vizual cu propria gramatică. „Actul<br />
de subveghere” participă simultan la crearea şi expunerea naturii<br />
reflexive a celebrităţii. În cadrul cultului personalităţii, apariţia<br />
celebrităţii influenţează prezentarea discipolului, care menţine<br />
vigilenţa prin intermediul paparazzilor. Totuşi, în mod paradoxal,<br />
construcţia imaginii se bazează pe aşteptările observatorului şi<br />
se află la bunul plac al „opiniei publice”. Smerdel extinde noţiunea<br />
de subveghere, contestând presupusa pasivitate a spectatorului,<br />
precum şi o ierarhie de imagini, pentru a reveni cu o întrebare<br />
fundamentală: Cine supraveghează pe cine?<br />
Jason Waite<br />
130<br />
Working with a found album of clippings and commentary<br />
by a fan of the 1970s Italian pop star Massimo Ranieri,<br />
Mirko Smerdel challenges the value of kitsch that<br />
Greenberg condemned as “vicarious experience and faked<br />
sensations.” Smerdel re-posits this collection of artifacts,<br />
an accumulation of juvenile affectation or votive holy cards,<br />
rather a meaningful gesture that partakes in a conversation<br />
with the subject himself than a “debased” pastiche. As<br />
the dedication in the beginning suggests - “To Massimo, the<br />
most wonderful singer ...because he always remembers<br />
lovingly of Betty...” -, there is an allusion to a shared event,<br />
transforming this object into a tangible form of exchange.<br />
The collector, “Betty,” is aware that the book is not about<br />
Massimo, but rather for Massimo. Through this lens, a<br />
visual language with its own grammar begins to emerge<br />
among the pages. The “sousveillant act” simultaneously<br />
participates in and exposes the reflexive nature of celebrity.<br />
In the cult of personality, the appearance of the celebrity<br />
influences the presentation of the devotee, who maintains<br />
a watchfulness through the intermediary of the paparazzi.<br />
Paradoxically, however, the construction of the image is<br />
based on the observer’s expectations and is at the behest<br />
of “public opinion.” Smerdel expands the notion of sousveillance,<br />
contesting the presumed passivity of the spectator as<br />
well as the hierarchy of images, just to revisit the fundamental<br />
question: Who is watching whom?<br />
Jason Waite