ÄTENÃ/PSANà V PRVNà TÅÃDÄ - Pedagogická fakulta
ÄTENÃ/PSANà V PRVNà TÅÃDÄ - Pedagogická fakulta
ÄTENÃ/PSANà V PRVNà TÅÃDÄ - Pedagogická fakulta
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Období po vyvozování abecedy - zdokonalování ?<br />
Období po vyvozování abecedy by mělo sloužit ke zdánlivě jednoduchému úkolu -<br />
zdokonalovat postupně dovednosti získané ve vyučování a rozšiřovat je. Toto rozšiřování<br />
znamená např. čtení stále obtížnější typů slabik a slov, čtení dalších a složitějších textů,<br />
seznámení se žánry textů a pod. Zdánlivě se tedy budou již jen zdokonalovat znalosti a<br />
dovednosti dětí. Ve skutečnosti se otevírá celý rejstřík dalšího učení, především v oblasti<br />
pravopisu, který byl v první třídě jen naznačen.<br />
Přestože dítě čte na konci roku celé věty, je jádrem výuky jednotlivá slabika. Děti jsou<br />
schopné přečíst slovo, které není příliš složité a napsat je. Jde-li však již o větu nebo souvětí, je<br />
dětská koncepce věty, její segmentace na slova a její pojetí úkolem pro další roky 46 .<br />
Lukáš v červnu píše diktát takto :<br />
slunce pali<br />
doškoly nemusime<br />
jdeme kvodě<br />
jetam hodně děti.<br />
Maruška takto :<br />
Slun ce pali.<br />
Doškoly nemusíme.<br />
Jdeme kvodě.<br />
Jetam hoďne dětí.<br />
Jirka však zcela správně:<br />
Slunce pálí.<br />
Do školy nemusíme.<br />
Jdeme k vodě.<br />
Je tam hodně dětí.<br />
Ve škole se sice ukazuje návaznost další práce v písmu a její nezbytnost, ale pro většinu dětí<br />
na konci prvního školního roku je výsledek jasný: umíme číst a psát (obrázek 18.).<br />
POZNÁMKA K ARBITRÁRNOSTI<br />
Není naším cílem, z pochopitelných důvodů řešit otázky arbitrárnosti jazyka tak, jak se jimi<br />
zabývá lingvistika, ale dovolili jsme si jich využít k tomu, aby se nám otevřel jeden úhel<br />
pohledu na učení čtení /psaní v první třídě.<br />
Několikrát jsme se dostali ke konvenčnosti písma a jejímu osvojování dětmi, arbitrárnost<br />
jsme zmínili spíše okrajově. Přesto na problémy okolo ní opakovaně narážíme jak z hlediska<br />
didaktických postupů, tak z hlediska vývoje psychických procesů u dětí tohoto věku. Jazyk se<br />
tradičně pojímal jako systém arbitrárních a konvenčních znaků. Saussure (1995) dokonce<br />
arbitrárnost vedle linearity považoval za základní princip jazyka. Psaný jazyk, který počítá s<br />
druhou artikulací řeči, pak je z pozice arbitrárnosti zdánlivě ještě důslednější. Dokonce se tu<br />
objevují takové jevy jako Saussurovo "vypůjčování si cizí abecedy" a další, které nezávislost<br />
písemných znaků podporují. Jak to tedy s arbitrárností vlastně je ?<br />
46 K podobným závěrům dochází i F. Jiránek ve výzkumu věnovaném systematickému sledování výuky dětí<br />
při zavádění analyticko -syntetické metody, publikovaném v r. 1955.<br />
132